[User] <image>OCR:

[Assistant]
edellä mainitut kaksi-tawuiset sanat käytetyiksi
lyhyt-pitkäisessäkin wärsyssä. Näitä samoja sa
noja woipi toisinaan käyttää wärsyn sisässäkin
lyhyen tawuun asemesta, niinkuin wärsyssä
jos rikkoisin tään liiton, mua taiwas rankase.
Kolmi-tawuisia sanoja, joissa ei ole yhtään ar
wollisesti pitkää tawuuta, woipi myös käyttää
lyhyt-pitkäisen wärsyn alkuna, ilman että koron
polku tässä tuntuisi wasta-hakoiselta, esim.
pakenet siihen lahteen,
puronen juosta luikertawi.
jumalan kirkkahassa taiwahassa.
Waikeammalta tuntuwat nämä sanat maini
tussa paikassa silloin kuin niiden keskimäinen
tawuu on arwollisesti pitkä, esim. wärsyissä:
sanassa kirkkahassa.
olossa oikeassa,
jokaista, jonka tänne loi.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
mua pakko ei saa häntä kuulemaan,
sana lensi paljon loitommaksi.
Yhtäläisyys pitkä-lyhyisten wärsyjen kanssa
tämmöisissä tiloissa wälttyy siten, että tätä
wapautta käytetään waan harwoin ja että wärsy
säännöllisellä lyhyt-pitkäisyydellään totuttaa lu
kijan oikein arwaamaan semmoisen wapauden.
Tälle wapaudelle löytyy esi-merkkiä muinais-
Kreikkalaisten lyhyt-pitkäisessä wärsyssä, ja ilok
seni olen hawainnut Runeberg'inkin sitä käyttä
neen toisessa osassa teostansa Ståls
Sägner, waikka Ruotsin kieli kyllä on rikas
yksi-tawuisista sanoista ja poikkeaminen wärsyn
säännöistä siinä ei ole niin tarpeellinen kuin
Suomen kielessä. ˶Lotta Swärd" on sen lau
lun nimi, jossa mainittua wapautta tawataan.
Tämän laulun runo-mitta on lyhyt-pitkäinen,
niinkuin seuraawa sen säännöllisesti kirjoitettu
wärsy tässä lukijalle osoittakoon:


[User] <image>OCR:

[Assistant]
neet. — Minä olen Hywä Paimen
Hywä Paimen antaa henkensä lammas
ten edestä", sanoo Jeesus ja edelleen:
„minun lampaani kuulewat minun
ääneni ja minä tunnen heidät ja he
seuraawat minua eikä yhdenkään pidä
repäisemän heitä minun kädestäni".
Miten awutonta ja tukalaa olisikaan
waellus korwessa ellei Jeesus olisi opet
tanut eroittamaan Hänen ääntänsä wie
raista, wiekottelewista äänistä, jotka
tawottelewat nuorempia ja iloisempia
lampaita.
Mutta minkätähden wihollinen tah
too harhaan johtaa juuri noita pieniä
ja herttaisia karitsoita? Siksi, että he
owat waaralle alttiimpia; he eläwät
usein liiaksi nykyhetkeä warten, he eiwät
ajattele elämän lyhyyttä, kuoleman war
muutta ja ikuisuuden pituutta, sekä
wielä sentähden, kun sielun wihollinen
tietää elon kewään olewan ihanimman
Jeesuksen yhteydessä, kuten laulaja sa
nookin:
„Jo nuorena on hywä kaunihisti
Jeesuksen rintaan saada painaa pään
Kuunnella Hänen paimenääniään
Sen kelpaa, jonka turwana on risti.
Ja lepopaikka ristin juuri on
Kuin kukkasella lehdet nurmikon."
Suloista on turwattuna kulkea Jee
suksen olalla kautta tämän elämän.
„Kuka on, joka tahtoo kadottaa? Kris
tus on kuollut ja on myös herätetty
ylös, istuen myös isän oikealla kädellä,
joka myös rukoilee meidän edestämme."
Kuka pitää meitä Kristuksen rakkaudesta


[User] <image>OCR:

[Assistant]
maksi.
Muista että Luojan meille antama maa
on pyhä. Sitä ei saa synnillä turmella,
metsiä ei saa ahneudessa haaskata, muuten
ne rankaisewat maata siten, etteiwät ole
kaan ilmaston järjestäjinä eikä ihmisten
suojelijoina rajuilmoja wastaan. Pyhät
owat metsät ja maat, mitkä Jumala on
meille antanut. Kalliit owat kalawedet,
joista saamme elatusta. Mutta wiha
wiepi wiljan maasta, kateus kalatkin me
restä.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
O Armonruhtinaani,
Sa koitto autuuden,
Ma sulle kiitostani
Nyt kannan riemuiten.
Sa jätit asuntosi
Luon' Isän, enkelten
Ja synnyit ihmiseksi
Ja veljeks' syntisten.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
O Armonruhtinaani,
Sa koitto autuuden,
Ma sulle kiitostani
Nyt kannan riemuiten.
Sa jätit asuntosi
Luon' Isän, enkelten
Ja synnyit ihmiseksi
Ja veljeks' syntisten.
Sa näit mun kurjuuteni
Ja kuolon kahleeni,
Ne otit kantaaksesi
Sait tänne tähteni.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Tämä maan-alainen huone karkeine,
peitteettömine seinineen, ainoan sawua
wan liekin walossa, mikä killui rautakah
leessa katosta, oli jotakin tawatonta tu
olle hienolle jalosukuiselle naiselle. Ei ol-
käärö, ja heti Flawian tultua sisälle
nousi koko seurakunta seisoalleen, katse
kohotettuna korkeuteen, kädet ylös-nos
tettuina ottaakseen osaa rukoukseen, jonka
wanhus korkealla äänellä lausui. Sit
ten awattiin papyrus-käärö, josta luet-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
ihania rantoja laaksoja ja met
siä ja järwiä ja kauniita ta
sankoita karuja ja mäkiä. Tämä
mailma on kuitenkin aina kaik
kine ihanuuksineen waiwalloi
suuden ja synnin maailmaa
menee itään tai länteen, ju
malattomuuden hedelmät wain
kaikkialla rehoittaa, sekä ikä
wyys- ja kaipio suuremmasta
onnellisuudesta. Sitten pala
sin jälleen kiitos kaikesta Her
ralle Jumalalle onnellisesti
wakinaiseen olopaikkaani Asto
riaan. Tähän lopetan tällä
kertaa ehkä toiste lisää.
Autuas weljenne
J. E. Liljeroos.
Astoria Ore Alameda 233
U. S. of. America
Oppi hywistä töistä.
Nyt seuraa kehoituksia ja neu
woja hywään elämään. Apos
toleilla on, näet, tapana oppiin
uskosta, joka on opetusta omalle
tunnolle, wielä liittää ohjeita
elämästä, kehoittaaksensa usko
waisia keskuudessansa noudatta
maan niitä welwollisuuksia, jotka
kuuluwat todelliseen jumalan
palwelukseen. Ja tämän osan
kristillisestä opista ymmärtää
tawallansa järkikin, niin että
sekin taitaa opettaa sitä, jota
wastoin se ei mitään tiedä us-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
myöten erinnyt, yksi osa seurannut Kamajokea pohjaseen päin,
toinen Wolgajokea länsiluoteesen ja kolmas wasta nimitettyä
jokea Kaspiamereen päin. Ensimmäinen osa, Karjalai
set, Kamajoen wartta seuraten asuiwat aikansa Permian
maassa, tuliwat sitte ylemmäksi Kaman latwoille, siitä maa
selkosen poikki Wienajoen latwoille ja Wienajokea myöten
taimme nimistä tehdä. Niin nimitämmä idäksi, missä päiwä ke
wäillä ja syksyllä nuosee, länneksi, missä laskee, kumpanenki puo
lellansa pohjasen ja etelän keskiwälissä ja muuten toinen toistansa
wastakkaa. Pohjanen ja etelä owat ilman selwittämättäki tiet
tyjä. Näitä neljä pääsuuntaa osotamma nimiensä alkukirjamilla I.
E. L. P. (itä, etelä, länsi, pohja). Idän ja etelän wälistä suun
taa sanomma kaakoksi, etelän ja lännen wälistä lounaksi, län
nen ja pohjasen wälistä luoteeksi ja pohjasen ja idän wälistä
koilliseksi, osottain näitä alkukirjamellisesti koi. kaa. lou. luo.
(koillinen, kaakko , louna, luode). Jos wielä tarkemmin, kun kah
deksia suuntia, toisinaan tarwitsisi määrätä, niin saamina niillenki hel
posti nimensä pohjaskoillinen, itäkoillinen; itäkaakko,
eteläkaakko; etelälouna, länsilouna; länsiluode, poh
jasluode ja samaa alkua ja seuruuta, kun itse nimetki, osotuksensa
Pkoi. Ikoi. Ikaa. Ekaa. Elou. Llou. Lluo. Pluo. Joka on tottunut
muihin suuntanimityksiin, elköön näitä pitäköönkän, kun osotusmerk
kilöinä, josta tarpeen ja lyhyydenki wuoksi on pitänyt hankkia. Jos
ajattelemma auringon ympäri maan kulkewan ja kesäpäiwällä seu
raamma sen kiertöä noususta laskuun, merkiten tiimat, millä miltäki
suunnalta päiwä kalkeissaan paistaa, niin saamma näille suuntamerk
kilöille ja nimille wielä seuraawanki osotelman:
Ilmasuunnan
Paiwän kultaki suunnalta
paistamisen aika.
Merkki
Nimi
nousuaikoina
Pkoi. pohjaskoillinen kello 1—2
koi. koillinen — 3
Ikoi. itäkoillinen — 4—5
I. itä — 6
aamupäiwissä
Ikaa. itäkaakko — 7—8
kaa. kaakko — 9
Ekaa. eteläkaakko — 10—11
päiwäsydämellä
E. etelä — 12
Elou. etelälouna — 1—2
iltapuolella
lou. louna — 3
Llou. länsilouna — 4—5
L. länsi — 6
laskupäiwissä
Lluo. länsiluode — 7—8
luo. luode — 9
Pluo. pohjasluode — 10—11
P. pohjanen — 12 sydänyöllä


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Kun vaan joutuu vähänkin puheisiin tai tekemisiin maanomistajien
kanssa, huomaa heti heidän itsekkäät pyyteensä ja hartaan toivonsa, että
tuo lain taaksepäin vaikuttava aika loppuisi. Varsinkin vuokralautakuntien
kanssa jouduttuaan tekemisiin on miltei jokainen maanomistaja valmis se
littämään aikeensa tulevaisuuteen nähden. Kuka tekee sen peitetymmin,
kuka avonaisemmin. Mutta nuotti tässä virressä on: puhdasta tehdään,
jahka vaan laki sallii.
Miltei jokainen maanomistaja, jonka torpparit ovat vaatineet katsel
muksia pidettäväksi ja joiden kanssa tämän kirjoittaja, vuokralautakunnan
jäsenenä, on joutunut tekemisiin, ovat pahotelleet, että tätä „pientä aikaa"
vasten on tällaisiin puuhiin ryhdytty. „Pois minä nämä maat otan, kun
tästä aika tulee", on useamman selitys.
Menipä eräskin isäntä, nuorimies muuten, niinkin pitkälle tuossa
röyhkeässä anastusselityksessään, että oli häiriöksi vuokralautakunnan työl
le. Jokaista huonetta, y. m. esineitä arvosteltaessa sekaantui hän aina ai
van aiheetta tarkastukseen, selittäen että „kyllä se katto, aita tai muuri nä
mät kuusi vuotta kestää". „Ei niitä sitä varten tarvitse korjata eikä lait
taa, että minä niistä mitään korvausta maksa". Vasta puheenjohtajan
huomautettua hänen selityksiensä tarpeettomuutta, jätti hän vuokralauta
kunnan rauhaan.
Eräs toinen maanomistaja, jolla on useampia kymmeniä torppareita,
niinikään hyvin hermostuneena valitti, kun ensimäistä katselmusta hänen
maallaan toimitettiin, että „kaikkiin sitä ihmisen pitää joutua". Jatkoi sa
malla: „Kun tästä vaan päästäisi nämä kuusi vuotta, niin kyllä se täytyy
toisella tavalla järjestää. Ei siitä ole koko torpparilaitoksesta. Ne haas
kaavat metsääkin niin tavattomasti". Jokainen vähänkin ajatteleva huomaa
heti, mitä tuo „toisella tavalla järjestäminen" merkitsee. Samainen maan
omistaja on jo „järjestänyt" toistakymmentä torppariperhettä — maantielle.
On ottanut viljelysmaat itselleen, rakentanut kaukaisemmista torpista n. s.
„ulko" eli „karjataloja", joissa pari kolme muonamiesperhettä hoitaa suu
ria maa-aloja ja karjaa, nauttien palkkaa vain senverran, että juuri henki
pysyy. Eräskin tällainen talo on yhdistetty neljästä eri torpasta, joissa on
ennen elänyt noin 30 ä 40 henkeä. Nyt sitä hoitaa kaksi muonamiesper
hettä. Miehet hoitavat maita ja vaimot karjaa. Kulettavat vielä maidon
parin kilometrin päässä olevaan meijeriin. Mahtanee siinä tulla äidin vel
vollisuudet täytettyä!
Tällä tavalla ne maanomistajat „järjestävät" torpparilaitoksen, kun
vaan lain taaksepäin ulottuva vaikutus loppuu. Kun nyt on aika, jolloin
heidän vähän täytyy hillitä saalistamishimoaan, niin sen ajan kuluttua he


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Maitotalouden Lehti.
4 pulloa Smk. 85
6 „ „ 90
8 „ „ 95
10 „ „ 100
16 „ „ 125
20 „ „ 135
32 „ „ 155
32 „ Hevos- eli höyry voimaa varten „ 185
40 „ „ „ „ „ „ „ 220
60 „ „ „ „ „ „ „ 250
(Franco Hangossa.)
Tarjouksia vastaanotetaan ensitulsvan toukokuun
26 p:vään Meijerivoista, joka on sopivaa Kylpö
paikkoihin Brighton Hastings'iin ja Bognor'iin
(Englannissa), 120—150 dritteliä on hankittava joka
viikko kylpöajan kestäessä kesäkuun 15 p:stä loka
kuun 15 p:vää. Vähintäin 2 dritteliä on lähetet
tävä näytteeksi ja olla meijereistä, jotka voivat
viikossa valmistaa vähintäin 6 dritteliä samaa
merkkiä. Ainoastaan hienointa meijerivoita vas
taanotetaan ja on pakattava vastaanottajan vatii
muksien mukaan.
Valitusta voista voidaan kontrahteja tehdä 3
Smk per 50 kiloa yli täällä olevan korkeimman
noteraukssn laivaanlastaus aikana. Melkein täysi
hinta annetaan etumaksuksi jotka
ovat lähetettävnt osoitteella.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
— Hoitto-naisten huone Helsingissä wihittiin wiime jou
lukuun 17 päiwänä. Wäkeä oli paljo kokoontunur siihen harta
udella wiettämään juhlallisuutta. Kokous-huone oli kaunistettu
kaswawilla kasweilla. Perällä oli alttari ja sen päällystässä ni
mi „Jesus" kukkakiehkurain keskellä. Kun ruotsalainen wirsi,
„Mun silmän, käten nostan," oli laulettu, meni esitteliä-sihteeri
tohtori Waenerberg alttarin eteen, alkoi toimituksen sydämmelli
sellä rukouksella ja piti puheen näiden Wapahtajan sanojen joh
dosta: „Autuaat owat laupiaat; sillä he saawat laupiu
den. Olkaat sentähden laupiaat, niinkuin teidän Isänne
kin laupias on." Sen perästä luki puhuja Keisarillisen Ma
jesteetin wahwistaman hoittonais-laitoksen säännöt ja päätti toi
mituksensa rukouksella ja siunauksella. Kun senjälkeen pari wir
ren wärsyä oli laulettu, piti puheen pataljonin pastori Petterson,
ja wiimmeseksi laulettiin wirsi 413.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
että Hallitus mahdollisimman pian Eduskun
nalle walmistaisi esityksen äitiyrahaston perus
tamisesta, josta maksettaisiin jokaiselle synnyttä
jälle, jonka omat ja miehen wuositulot yhteensä
huokeammilla paikkakunnilla owat alle 1,500
markan ja kalliimmilla paikkakunnilla alle 2,000
markan 6:na wiikkona ennen ja 8:na wiikkona
jälkeen synnytyksen, yhtä suuri päiwäraha sekä
maksuton kätilö- ja lääkäriapu, kuitenkin siten,
että kun lääkärin lausunnon nojalla äidin ja
lapsen terweydelle on wälttämätöntä, pitennettä
köön awustusaikaa tarpeen mukaan.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Omarurussa Tammikuun 20 p. 1880.
Teidän Karl August Weikkolin.
Koska lähetyskoulu jälleen olisi awattawa?
Kahdeksan wuotta on nyt kulunut, sitten kun lähetyskoulun
waikutus toistaiseksi lakkautettiin. Johtokunnan ei ollut helppo
tätä esitellä, kun tiedettiin että koulu oli suuressa määrässä
ollut wälikappaleena lähetysrakkauden wirkistämiseksi ja ylläpitä
miseksi. Tätä lausutaankin selwästi eräässä kirjoituksessa ruotsa
laisessa lähetyssanomassa, Toukokuun numerossa 1871, wuotena
ennen koulun lakkauttamista, jolloin siitä jo oli kysymys. Muun
muassa sanotaan siinä näin: „Nyt tunnetaan jo selwästi, että
lähetyslaitoksen perustamisen kautta rakkaus lähetykseen maas
samme suuressa määrässä on kaswanut. Lähetyslaitos on ollut se
keskus, jonka ympäri lähetys-harrastus maassa on yhdistynyt.
Lähetyslaitos ei ole ainoastaan pääkaupungissa herättänyt ja elä
hyttänyt lähetysharrastusta, waan myös yltä ympäri maaseuduissa,
jossa oppilailla on ollut kotonsa tahi jossa he lupa-aikoina


[User] <image>OCR:

[Assistant]
H. Pärssinen. Georg W. Johansson.
M. Paasiwuori. M. Sillanpää.
I. O. Jalawa. J. M. Korhonen.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Niinikään on yhdistys saanut muutamilta
ystäwiltään arwokkaan kattokruunun. Kaikista
näistä lahjoista lausutaan antajille sydämmel
linen kiitos!
— Nuorisoseurat ja Kylwäjä.
On kysytty saisiwatko n.-seurat Kylwäjän sa
moilla ehdoilla kuin r.-seurat. Pyydämme
huomauttaa että Kylwäjän asia ratkaistaan
wuosikokouksessa ja silloin woidaan myös ottaa
tämä kysymys.
— „Pelastajan", Pyhäjärwellä. U.
L., kokouksessa w. k. 29 p:nä suostuiwat
jäsenet yksimielisesti maksamaan 1 m. lisä
maksuna jos sillä saawat „Kylwäjän". Edus
tajaksi Wiipuriin raittiuskokoukseen walittiin
kansak. opett. O. R. Syrjänen. Seura toi
woi myös saawansa wuosikertomuksen ja yl.
kokouksen pöytäkirjat.
— Heinolan r. seuralla oli w k.
22 p:nä käwelyretki, jolloin m. m. keskus
teltiin talouswalinkunnan menettelystä ylei
seen ja kunnalliseen kieltolakiin nähden.
— Waasan raittiusyhdistys II
toimeenpanemassaan kokouksessa sunnuntaina
maaliskuun 25 p:nä walitsi edusmiehekseen
yleiseen raittiuskokoukseen Wiipurissa puheen
johtajansa, jarrumies I. Koskinen ja hänen
waralleen kirjaltaja Hj. Huima. Eteläpohjan
maan raittiuspiirin wuosikokoukseen tuli sa
malla kertaa walituksi herrat I. Rautio ja
Hj. Huima, ja heidän waralleen herrat M.
Mäki ja I. A. Krokfors.
Waasan raittiusyhdistys toimeenpani sun
nuntaina w. k. 29 päiwänä hauskan ilta
man. Ohjelmaan kuului puhe, runonlausun
toa ja näytettiin wuorokeskusteluna ˶Ompe
luseurassa", ja wäliajoilla yksiäänistä laulua.
Johtokunnasta eronneiden ja paikkakunnalta
poismatkustaneiden herrojen Hj. Huiman ja
A. Paanasen sijalle walitttin posteljoonit O.
Kokko ja I. Rautio.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
2
Olemme jo monta kertaa ennemmin kirjoittaneet
että kuinka paljon kehuttaisiinkin sitä tai tätä kana
rotua, niin tosiasiana pysyy kumminkin se ettei
löydy yhtäkään kanarotua, nimitettäköön sitä sitten
Plymouth-Rock, Leghorn, Orpington y. m., joka
ei rotuominaisuuksiaan ajanpitkään menettäisi jos
kanarotua nimittäin ei tarkoin hoideta siitossään
töjen mukaan. Kun joku siis waromattomasti
wäittää, niinkuin hiljakkoin on tapahtunutkin, että
on pidettäwä ainoastaan kahta nimitettyä rotua,
todistaa tämmöinen wäite ainoastaan niitten koke
muksien puutetta joita saadaan useamman kana
rodun, ehkäpä kaikkienkin rotujen hoidossa.
Wyandotterotu on wuosikausia kansan erityi
senä suosikkina pysynyt ja pysyy yhä wieläkin
kaikkialla missä kananhoitoa harjoitetaan. Nämät
kanat muniwat yhtä hywin jollei paremminkin
kun muutamat toiset rodut. Niitten ylläpito ei
tule kalliiksi ja ne owat kanoista tyyneemmät.
Ne muniwat kauniin keltaruskean munan ja liha
on hywää. Mitäpä muuta waatisimmekaan! Wyan
dottemuunnoksia löytyy melkein kaiken wärillisiä.
Mitä keltaiseen muunnokseen tulee emme milloin
kaan ole nähneet keltaisia Orpingtonkanoja niin
kauniin keltaisia kuin keltainen Wyandotte. Orping
tonrodun keltainen wäri waalenee melkein heti ja
muuttuu waaleantäplikkääksi silloin kun Wyandotte
pysyy keltaisena wuosi wuodelta. Ei löydy kau
niimpia kanoja kun Buff-Wyandotte ja mitä
peltopyynwärisiin tulee tiedämme että ne owat
onnistuneet mainiosti. Mustat Wyandotte owat
erittäin kanniita ja walkoisia Wyandotte löytyy
monessakin kanalassa ja owat ne erinomaisesti miel
lyttäneet omistajiansa.
Älkää mielettömien wäitteiden antako waikut
taa siihen suuntaan että tyytymättöminä omaan
rotuunne waihdatte sen toiseen huonompaan, waan
koettakaa sen sijaan jalostaa entistä rotuanne ja
jos ette siinä onnistuisi niin ryhtykäätte kirjeen
waihtoon semmoisien kanssa jotka tiedätte onnis
tuneen ja wiimein itsekin siinä onnistutte, sillä ei
se ole rotu semmoisenaan joka kaipaa jalostumista
waan rodun yksityiset jäsenet.
„Siipikarjanhoidosta pääelin
keinona".
Tämän lehden helmikuun numerossa löytyy
M. Ilkan kirjoitus „Hämyhetken mietteitä" jossa
kannatetaan mielipidettä „siipikarjanhoidosta pää
elinkeinona". Heti alussa saa toimitus letkauksen
siitä ettei se „luota ajamaansa asiaan". - Waikka
en tahdokkaan ottaa itselleni minkäänlaista oikeutta
puhua toimituksen puolesta, eikä aikomuksenikaan
ole yhtään sinne päin tähtääwä, wielä wähemmin
loukata arwoisaa kirjoittajaa, en kumminkaan woi
olla tunnustamatta toimituksen kiitosta ansaitsewaa
menettelyä siinä että se waroittaa ja kehoittaa waro
waisuuteen jokaista siipikarjanhoitoon innostunutta
joka alkaa siipikarjanhoitoa harjoittamaan laajem
massa merkityksessä ja pää-elinkeinona: tämä todis
taa täydellisesti että toimitus hoitaa asiansa tark
kuudella ja on täysin tietoisa „ajamaansa asian"
mahdollisuuksista ja mahdottomuuksista.
Otammepa nyt käytännöllisien kokemuksien
nojalla tarkastaaksemme arwoisan kirjoittajan näkö-
kohtia ja kykymme mukaan walaista asiaa muuta
milla numeroilla. Ei se ole niinkään „luonnolli
nen asia" että silloin kun siipikarjanhoito kannat
taa siwu-elinkeinona pienemmässä määrässä har
joitettuna sen luulisi myöskin kannattawan silloin
kun sitä isommassa määrässä pää-elinkeinona har
joitetaan. Merkityksensä saa siipikarjanhoito pikku
wiljelijöille, torppareille, mäkitupalaisille ja — isom
pien kaupunkien läheisyydessä jopa työwäellekin ja
pienemmille käsityöläisille — niinkuin isompien tilo
jen omistajillekin ainoastaan siwu-elinkeinona mutta
pää-elinkeinona harjoitettuna se ei menesty yllä
mainituilla henkilöillä semmoisenaan kenellekään,
ensimainituilla sen johdosta että heiltä puuttuu
tarpeellisia tietoja ja pääomaa ja jälkimäisillä
taasen sen johdosta että heillä on yllin kyllin muuta
tointa ja ansiota. Siis täytyy semmoisen henkilön
„joka siipikarjanhoidolla hankkii elatuksensa"' olla
niinkuin kirjoittaja sanoo ei ainoastaan riippuma
ton muista toimista waan myöskin warustettuna
niinhywin tietopuolisilla kun käytännöllisilläkin tie
doilla ja riittäwällä pääomalla: siis hänen täytyy
olla warakas spesialisti ja hänen kana
lansa pitää olla hänen erikoisalansa. Näitä waa
timuksia tuskin woidaan asettaa torppareille, mäki
tupalaisille y. m. Siipikarjanhoito pää-elinkeinona
harjoitettuna ainoastaan munantuodannon perus
teella sitäpaitse ei isojakaan woittoja tuota toimeen
tulosta puhumattakaan. Koetamme nykyisien rehu
ja muitten hintojen perusteella katsoa mitenkä woi
ton kanssa on silloin kun semmoinen henkilö joka
ei ole mikään spesialisti alkaa 200
sadalla kanalla. Huoneustot, n. k. lämmin kanala
siihen kuuluwine poikasten huoneineen, keittiöineen,
warastohuoneineen, rehulatoineen, sisustuksineen,
aitauswerkkoineen y. m. maksaa paikkakunnasta
riippuen 5—7000 markkaa ja tynnyrinala maata
noin 400 markkaa. Silloin ei hänellä wielä riitä
maata kanarehun wiljelykseen waan on rehu koko
naisuudessaan ostettawa rahassa mikä seikka ei
kumminkaan waikuta mitään alla olewiin laskui
hin sillä waikka rehuainetta itsekin wiljeltäisin on
se kumminkin laskettawa torihintojen mukaan.
Jokaista kanaa warten on laskettawa wähintään
seuraawa rehuannos päiwittäin:
Kauroja 50 gr. 100 kanalle = 5 kg ä 18 p. = S.mk —: 90
Leseita 20 „ „ „ = 2 „ „ 17½ = „ —: 35
Tuor. luita 10 „ „ „ = 1 „ „ 10 = „ —: 10
Perunoita 50 „ „ „ = 5 „ „ 10 = „ —: 50
1: 85
1: 85× 2 = 3: 70× 365 = 1,350: 50
wuosittain 200 kanalle. Waikka rehuaineksien kokoon
pano kanarehuksi kelpaawista erilaisista aineksista
woidaan mielinmäärin muuttaa paikkakunnan olo
suhteitten mukaan, täytyy ruokinnan kumminkin
wastata ylläolewaa määrää ja hinnan eroitus
toisenlaisella ruokinnalla ei siis suurtakaan tule
merkitsemään. Menot ja tulot tulewat silloin wuo
sittain olemaan seuraawasti:
Ruokinto ylläolewan laskelman mukaan = S.mk 1,350: 50
6 % korkoa ä 7,000:— = „ 420: —
Palowaakuutus ä 2: 70 pr 1,000 = „ 19: —
Erilaisia menoja = „ 20: —
5 syltä polttopuita à 20:— = „ 100: —
Siirto S.mk 1,909: 50


[User] <image>OCR:

[Assistant] Makea, ruohosta „ 68,0 2,7 3,8 9,9 12,9 2,7 1:9,0


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Siweysoppiin kuuluwina woimme taas
pitää kysymykset: Uusi kuuliaisuus — Hywät
työt — Sakramenttien nauttiminen — Saar
nawirka ja opetuswirka — Seurakunta ja sen
laatu — Seurakunnan säännöt ja juhlame
not sekä pyhäin wainajain palwelus — Maa
ilmallinen hallitus:
Nämät kysymyksessä olewat opinkappaleet
owat nyt sitä laatua, että kullakin kristityllä
täytyy olla jonkinmoinen käsitys näistä, sillä
muutoin ei hän raamatullisesta totuudesta
mitään tiedä. Tunnettu asia on, että erilaisia
käsityksiä näistä opinkappaleista on ollut ja
wieläkin on olemassa. Se nyt on tutkittawa,
onko luterilaisen kirkkokunnan käsitys oikea ja
raamatullinen. Jos woidaan todistaa luteri
laisen kirkkokunnan käsityksen kustakin kysymyk
sessä olewasta opinkappaleesta oikeaksi ja py
hän Raamatun mukaiseksi, niin täytyy niitten
olla wääryydessä, jotka luterilaisesta käsitys
kannasta eroawat. Totuuden tähden tahdom
me ryhtyä tähän tutkimiseen, ottaen ensiksi
jumaluusopilliset ja sitte siweysopilliset kysy
mykset tutkittawiksi.
1) Mitä opetetaan Augsburgin tunnus
tuksessa Jumalasta? Siinä opinkappaleessa
pysyy se „Nikean kokouksen päätöksessä". Se
opettaa siis Jumalasta samaa, kuin wanha
kristillinen kirkkokin, tätä opinkappaletta sywem
mälle kehittämättä.
2) Mitä opetetaan mainitussa tunnustuk
sessa Jumalan Pojasta eli Kristuksesta? Siinä
tunnustetaan Jesus Kristus „totiseksi Juma
laksi ja totiseksi Ihmiseksi" samoin kuin Ata
nasialaisessa tunnustuksessa tehdään, ja nimen-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
— Nuorisoseurat ja Kylwäjä.
On kysytty saisiwatko n.-seurat Kylwäjän sa
moilla ehdoilla kuin r.-seurat. Pyydämme
huomauttaa että Kylwäjän asia ratkaistaan
wuosikokouksessa ja silloin woidaan myös ottaa
tämä kysymys.
— „Pelastajan", Pyhäjärwellä. U.
L., kokouksessa w. k. 29 p:nä suostuiwat
jäsenet yksimielisesti maksamaan 1 m. lisä
maksuna jos sillä saawat „Kylwäjän". Edus
tajaksi Wiipuriin raittiuskokoukseen walittiin
kansak. opett. O. R. Syrjänen. Seura toi
woi myös saawansa wuosikertomuksen ja yl.
kokouksen pöytäkirjat.
— Heinolan r. seuralla oli w k.
22 p:nä käwelyretki, jolloin m. m. keskus
teltiin talouswalinkunnan menettelystä ylei
seen ja kunnalliseen kieltolakiin nähden.
— Waasan raittiusyhdistys II
toimeenpanemassaan kokouksessa sunnuntaina
maaliskuun 25 p:nä walitsi edusmiehekseen
yleiseen raittiuskokoukseen Wiipurissa puheen
johtajansa, jarrumies I. Koskinen ja hänen
waralleen kirjaltaja Hj. Huima. Eteläpohjan
maan raittiuspiirin wuosikokoukseen tuli sa
malla kertaa walituksi herrat I. Rautio ja
Hj. Huima, ja heidän waralleen herrat M.
Mäki ja I. A. Krokfors.
Waasan raittiusyhdistys toimeenpani sun
nuntaina w. k. 29 päiwänä hauskan ilta
man. Ohjelmaan kuului puhe, runonlausun
toa ja näytettiin wuorokeskusteluna ˶Ompe
luseurassa", ja wäliajoilla yksiäänistä laulua.
Johtokunnasta eronneiden ja paikkakunnalta
poismatkustaneiden herrojen Hj. Huiman ja
A. Paanasen sijalle walitttin posteljoonit O.
Kokko ja I. Rautio.
— „Kaswin" yleisessä kokouk
sessa Uudessakaupungissa huhtik. 26 p:nä
oli m. m. seuraawat asiat esillä. 1:si. Jä
senmaksujen korottamisesta 1:llä markalla wuo
dessa. Päätökseksi tuli, että jäsenmaksua ei
woida korottaa, sillä sen katsottiin olewan
omiaan wieroittamaan jäseniä seurasta, mutta
seuran waroilla päätettiin tilata niin monta
„Kylwäjää" kuin seurassa on jäseniä, jos
wuosikerta maksaa 1 markka. 2:si. Walit
tiin Wiipurissa ensi kesänä pidettäwään ylei
seen raittiuskokoukseen, seuran edustajaksi
maist. K. H. M. Wikström, sekä waraedus
tajaksi räätäli E. A. Koskinen. Matkakus
tannukseksi määrättiin 50 m. 3:si. Päätet
tiin puhujaklubi perustaa seuran keskuuteen,
mutta alkuunpanohommat jätettiin ensi syk
syyn.
— Raittiusseuran Hiltulanlah
teen (Kuopion lähellä) perusti hra I. Kröger
esitelmämatkallaan t. k. 17 p:wänä. Seura
yhtyy R. Ystäwiin ja liittyi siihen jo 47
jäsentä. Seuran johtokuntaan walittiin Au
gust Woutilainen (puheenjohtaja), Josef Mek
lin (warapuheenjohtaja), Fanny Berlin (sih
teeri), Aatu Woutilainen (rahastonhoitaja)
Hanna Woutilainen, Anna Mult anen, Olli
Räsänen ja Pekka Johan Sawolainen. Wa
rajäsenet Juho Sormunen ja Kusti Multa
nen. Tilintarkastajiksi walittiin Henriika Wou
tilainen ja Aaro Pitkänen.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Kaarle Kuningas oli siwistyksen ja walis
tuksen ystäwä. Kuta wähemmin hänen oma
opetuksensa oli nuoruudessaan laimiin-lyöty, sitä
enemmän tahtoi hän saattaa muita kaikenlai
seen tietoon ja oppiin. Hän kuletti aina mu
kanansa opettawaisia kirjoja ja tieteisteli ahke
raan. Wasta mieheksi tultuansa oppi oikein kir
joittamaan, joka taito siihen aikaan oli harwi
naista. — Suurella innolla koki hän paran
taa kristin-uskonnon tilaa ja juurruttaa selwem
pää kristinopin tuntemista niin opettajihin kuin
opetettawiinkin waltakunnassansa. Melkein kai
kissa wallaston kokouksissa keskusteli hän neu
won-antajiensa kanssa kirkollisista asioista sekä
kansan opetuksesta yleiseen. — Itse oli hurskas
ja käwi ahkeraa kirkossa. Kristinopin lewittä
mistä warten käwi hän sotia, joista suurin ja
werisin oli pakanallisia Saksilaisia was
taan. Neljättä kymmentä wuotta sodittuansa
woitti nämät wiimein ja sai ottamaan kristin
uskon.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Kun nyt tarkastamme näitä aineita, niin
huomaamme nämät olewan etupäässä juma
luusopillista ja siweysoppillista laatua. Ju
maluusoppiin kuuluwat kysymykset: Jumala
— Jumalan Poika — Wapaa tahto —
Synnin syy — Perintösynti — Wanhurs
kauttaminen — Parannus — Kaste — Rippi
— Herran Ehtoollinen — Kristuksen tulemi
nen tuomiolle.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
ja sitä kaikkialla lewittää. Tilaukset owat
lähetettäwät opettaja E. G. Wäätäselle Jy
wäskylään, jolta myös lähempiä tietoja jul
kaisusta saadaan. — Julkaisun hinta on 50 p.;
waan wähintäänkin 10 kappaletta tilattaessa
myönnetään siitä 20% alennus.
— 50 m:kaa wuoden raittiina
olosta tuli t. k. 1 p:nä ansainneeksi Po
rissa Otto Andersinin kirjapainon kirjaltaja I. E.
Wallenius, jolle kirjapainonomistaja wuosi taka
perin mainitun summan lupasi ehdolla, että on
wuodeu ehdottomasti raittiina. — Kans.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Keskiwiikkona 15 p. Syyskuuta
Niin me siis sen pidämme, että ihminen tulee wanhurskaaksi uskon kautta ilman lain töittä" (Rom. 3: 28).
„Jos te lihan jälkeen elätte, niin teidän pitää kuoleman; mutta jos te lihan työt
hengen kautta kuoletatte, niin te saatte elää" (Rom. 8: 13).
Jumalisten onni ja Jumalattomain
ounettomuus.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Maksu suoritetaan munista painon tahi kap
paleluwun mukaan, sen mukaan miten on Suo
men Siipikarjan- ja Mehiläishoitoyhdistyksen hank
kiman ostajan kansia ja yleisessä paikallisyhdis
tyksen kokouksessa sowittu. Jos maksu tapahtuu
kappaleluwun mukaan ei saa munia, jotka paina
wat alle 45 gr., ensinkään koontipaikkaan lähettää,
waan owat semmoiset munat käytettäwät talou
dessa.
Paikallisyhdistyksen siihen toimeen walitsema
henkilö tilittää ennen kuukauden kymmenettä päi
wää jäsenten edellisen kuukauden lähetykset siten,
että jäsenille maksetaan munista sen jälkeen, kuin
kunkin lähettämät munat painon mukaan näyttäy
tywät olewan arwoisia, ja kukin lähettäjä siis saa
suhteellisen maksun sen mukaan oliko lähettämänsä
munat isoja ja siis kalliimpia, tahi pieniä ja hal
wempia. Tilissä wähennetään kultakin jäseneltä
yleisessä paikallisyhdistyksen kokouksessa juoksewia
menoja ja muita kuluja warten sowittu korwaus.
B. Teurassiipikarjankauppa.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
„Niin, mutta Linda oli todellakin
kaunis, hänellä oli siniset silmät ja
kullankeltainen tukka. Kun prinssi Ruu
sulehti hänet näki, rakastui hän hä
neen paikalla ja aikoi naida hänet".
„Senkö tähden waan, että hänellä oli
siniset silmät ja kullankarwainen tukka?"
„Ei, hän oli myöskin suloinen ja
hywäsydäminen, ulkonainen kauneus ei
siihen yksistään ollut syynä; no niin,
he rakastiwat siis toisiansa, häät oli
wat jo määrätyt ja läheltä ja kaukaa
wieraita kutsuttu näihin loistawiin ke
muihin!"
„Woi, jospa minäkin ne näkisin!"
„Mutta tiedä, ett'ei häistä enään woi
tulla puhettakaan, sillä prinsessa on kuo
leman kielissä; oletko koskaan kuullut
puhuttawan aallottarista?"
„En", wastasi Rosa.
„Aallottaret owat olentoja, jotka elä
wät wedessä, aiwan kuin me maan päällä,
ja wäitetäänpä, ett'ei heillä ole sielua;
wäliin, kun on wuoksi, tulewat he ran
nalle katselemaan, miten täällä ylämaail
massa eletään, ja niinpä tuli kerran
yksi heistä ja näki prinsessa Linda'n ja
prinssi Ruusulehden käwelewän yhdessä;
hän rakastui prinssiin ja sanoi isällensä,
wedenhaltijalle, että hän tahtoi päästä
prinssin waimoksi!"
„Mutta eihän se käynyt laatuun,
sillä olihan hänellä jo morsian", wäitti
pienokainen.
„Aallottarille on monta asiaa mah
dollista; kuuleppas waan edemmäksi!
Hänen isänsä, joka on kowin ankara ja


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Seuran tulot wuosina 1866 ja 1867 oliwat 8,141 m. 82
p. ja menot 8,021 m. 79 p. Seuran warat owat nyt 120 m.
3 p. ja lainassa 2,800 markkaa.
Komitea-jäseniksi on kutsuttu herra howioikeuden-neuwos ja
ritari J. D. Dahl ja kauppaneuwos P. C. Rettig.
— Hoitto-naisten huone Helsingissä wihittiin wiime jou
lukuun 17 päiwänä. Wäkeä oli paljo kokoontunur siihen harta
udella wiettämään juhlallisuutta. Kokous-huone oli kaunistettu
kaswawilla kasweilla. Perällä oli alttari ja sen päällystässä ni
mi „Jesus" kukkakiehkurain keskellä. Kun ruotsalainen wirsi,
„Mun silmän, käten nostan," oli laulettu, meni esitteliä-sihteeri
tohtori Waenerberg alttarin eteen, alkoi toimituksen sydämmelli
sellä rukouksella ja piti puheen näiden Wapahtajan sanojen joh
dosta: „Autuaat owat laupiaat; sillä he saawat laupiu
den. Olkaat sentähden laupiaat, niinkuin teidän Isänne
kin laupias on." Sen perästä luki puhuja Keisarillisen Ma
jesteetin wahwistaman hoittonais-laitoksen säännöt ja päätti toi
mituksensa rukouksella ja siunauksella. Kun senjälkeen pari wir
ren wärsyä oli laulettu, piti puheen pataljonin pastori Petterson,
ja wiimmeseksi laulettiin wirsi 413.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
„Kaikki publikaanit ja syntiset tuliwat hä
nen tykönsä kuulemaan häntä" (Luuk. 15: 1).
Mitä ihmisiä nuo publikaanit ja syntiset, joista ewankeliu
meissa niin usein puhutaan, oikeastaan oliwat?
Publikaanit oliwat weronkantajia. Kansa wihasi heitä
ennen kaikkea sentähden, että he oliwat antautuneet rooma
laisten kätyreiksi, auttoiwat heitä sortamaan Jumalan kansaa,
jonka jäseniä he itsekin oliwat. Useimmiten he sitä paitsi lienewät
olleet ahneita ja kowasydämmisiä ihmisiä. Publikaani sentähden
oli kansan mielestä samaa kuin tunnoton, kelwoton ihminen.
Samaten kuin täten kokonainen ihmisryhmä langetettiin
saman tuomion alaiseksi, niin karkottaa myös sana „syntiset" tässä
nähtäwästi määrättyä joukkoa. Farisealaiset ja kirjanoppineet
oliwat kerta kaikkiaan selwillä siitä, että ne, jotka tähän joukkoon
kuuluiwat, oliwat auttamattomasti langenneet synteihin ja ylitse
käymisiin. He oliwat semmoisia, jotka eiwät niin tarkoin, kuin
fariseukset sitä waatiwat, noudattaneet woimassa olewia uskon
nollisia ja yhteiskunnallisia lakeja ja sääntöjä, tawalla tai toisella
rikkoiwat tai oliwat rikkoneet niitä.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Lähetysseuramme kolmatta wuosi-juhlaa wiettämään oli
tänne kokoontunut lähetysystäwiä pääkaupunnin seuduilta ja
myös pidemmiltäki matkoilta, niinkuin Hollolasta, Nastolasta
ja Orimattilasta. Toimitus aljettiin Tiistaina 18 p. kello 4
j. p. p. suomalaisella Jumalan palweluksella Nikolai kirkossa.
Ensin weisattiin suomalaisesta wirsikirjasta wirsi 68 ja saarnaaja
Johan Gustaf Mannelin Degerbystä piti saarnan. Saarnasta
annetaan tässä lyhykäinen tili.


[User] <image>OCR:

[Assistant] B. Teurassiipikarjankauppa.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
— Juomalakkolaisten Kewät-
Lehti 1900 ilmestyi wapuksi Kristiinassa.
— ˶ Suomi raittiiksi" Kewätjulkaisu
Suomelle w. 1900 on painosta ilmestynyt.
Hinta 50 p. Muuta emme niin toiwo kuin
että kukin raittiusseura ostaisi suuremman
määrän tätä julkaisua ja sitten möisi niitä
joka kotiin. Hinta ei estä ketään sitä osta
masta. Kukin raittiusmies ostakoon itse sen
ja hankkikoon ainakin yhden ostajan lisäksi.
Tiedon waloa kaiwataan raittius alalla wielä
paljon.
— Muuten mainittakoon, että ensimmäistä
painosta tästä julkaisusta ei arwattn ottaa
tarpeeksi suurta, joten seuraus oli, että se jo
Wapunpäiwänä oli loppuun myyty. Kun
kumminkin tilauksia yhä wielä on saapunut
ja kun julkaisu ei suinkaan kadota arwoansa,
jos se saadaan wiikkoa aikaisemmin tai myö
hemmin, otetaan siitä toinen painos wielä
tämän kuun alkupuoliskolla. Näin ollen woi
daan tilauksia julkaisulle yhä edelleenkin kerätä


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Ihmisellisen arwon korkeimmalle portaalle ko
hosi Kaarle, kun Roman paawi, Leo 3:mas,
hänen polwillansa ollessa alttarin juuressa jou
lun juhlana w. 800 laski kruunun hänen pää
hänsä ja kansa huusi: ˶Ikää ja onnea olkoon
Jumalan kruunaamalle, hurskaalle, suurelle,
rauhan-tuojalle Roman keisarille!" — Näin
uudistettiin länteis-romalainen keisarin nimi, jota
aina nykyisen wuosisadan alkuun asti kantoi
wat ne Saksan keisarit, jotka itsensä kruunaut
tiwat Romassa.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Piiriyhdistyksen puolesta laadittu kirjelmä Konferensille julkiluettiin
kokoukselle ja hywäksyttiin. Ja sen allekirjoittamaan kokouksen puolesta
walittiin 12 jäsentä.
I. G. Kokki
(Puh.joht.)
„Puolustaaksensa wääriä oppe
jansa tai epäkristillisiä tekojansa re
piwät muutamat irti usein Raama
tun paikkoja niiden yhteydestä ja
mainitsewat kentiesi wain puolet jos
takin wärsystä wäitteensä todistuk
seksi, kun mahdollisesti juuri saman
wärsyn toinen puoli woisi osoittaa
ajatuksen ihan wastakkaiseksi. Käär
meen petollisuudella linnoittawat he
itsensä toisistaan erillään olewien lau
seiden taakse, mitkä owat sommitel
lut heidät lihallisten himojensa mu
kaisiksi. Siten wäärentäwät useat
tahallaan Jumalan sanaa. Toiset
taas, joilla on wilkas kuwituswoima
ottawat Pyhän Raamatun kuwia
ja wertauksia sommitellen niitä oman
mielikuwituksensa mukaan, ensinkään
wälittämättä Raamatun kirjaimelli
sista todistuksista, waikka Raamattu
on oma selittäjänsä, ja sitten esittä
wät he ristiriitaiset mielipiteensä
Raamatun oppina."
Totisen rakkauden täytyy perus
tua Jumalan tahtoon, neuwoon ja
ja rakkauteen. Inhimillinen rak
kaus erotettuna Jumalan rakkau
desta ei woi tyydyttää.
Missä uskonto on toimi, siinä on
siweellisyyskin kauppatawara.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
— Aksel Collinin teaatterisrura
saapuu Uuteenkaupunkiin näinä päi
winä Turusta, antaakseen siellä kaksi
ruotsalaista näytäntöä, toisen maanan
taina ja toisen tiistaina. Turkulaiset
lehdet owat antaneet kiitettäwiä ar
wosteluja tämän seuran näytännöistä
Turun teaatterissa. Täällä näytettä
wät kappaleet tulewat olemaan maa
nantaina „Trassliga Härswor" ja tiis
taina „Den wilda jagten" — U. S.
Me tahdomme:
Kansojen weljeyttä rauhan säilyttä
misellä.
Yhteistä hywää rauhallisella yhteis
työllä.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
YHTEISKUNNALLINEN VIIKKOLEHTI
Helsinki, 1904. K. F. Bäckmanin kirjapaino


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Lasten Lähetyslehti.
joonaan ihmiseen, eli yhtä paljon kun
Suomen, Ruotsin ja Norjan maan kan
sat yhteensä. Lähetyssaarnaajat ja
muutkin armeliaat ihmiset tekiwät mitä
suinkin woiwat näiden onnettomien aut
tamiseksi.
Kuwassamme näemme joukon hintu
laisia tyttöjä, jotka lähetyssaarnaajat
owat ottaneet hoitaakseen perustamas
saan kaswatuslaitoksessa. Siellä he
saawat paitsi ruokaa ja waatteita, myös
kin sielun rawintoa. Lähetyssisar opet
taa heille Jumalan sanaa, joka rawit
see heitä iankaikkiseen elämään, ja tark-
aajän pako Kiinasta.
kaawina he sitä tutkiwat ja mieleensä
kätkewät.
Kaarlo Setä.
Neekerilasten elämästä.
I.
Cape Palmas on Länsi-Afrikan ran
nikolla olewa pieni kaupunki. Siellä
asuu noita mustia, kiharatukkasia nee
kerilapsiakin. Siellä minäkin ensikerran
eläissäni näin lasten kouluja, joissa
oli ainoastaan mustia lapsia oppilaina,
ja heillä oli aiwan musta opettajakin.
73
Melkein kaikki nuo lapset oliwat olleet
pakanoita, mutta tuolla mustan opetta
jansa koulussa oliwat he oppineet tun
temaan lasten parhaan ystäwän Jee
suksen. Minun siellä käydessäni sattui
noilla lapsilla olemaan käsityötunnit.
Pienet tytöt neuloiwat waatteita ja
kutoiwat sukkaa, ja pojat kasteliwat kas
witarhaa. Muutamia oli opettajansa
johdolla weistämässä. Kun opettaja
oli wienyt minut wierashuoneeseen toi
hän oppilaansa minua terwehtimään.
Noin 50 pientä kättä puristi kouraani,
ja sitte he lauloiwat kauniin englannin-
kielisen laulun, ja — arwatkaapa mi
tä? — toiwat minulle lahjaksi pienen
lankakukkaron, jonka he itse oliwat neu
loneet. Se on minulle rakas muisto
ensimmäisestä käynnistäni neekerilasten
koulussa. Toiwotin heille Jumalan
siunausta ja rukoilin itselleni Jumalan
wiisautta, että minäkin woisin johdattaa
neekerilapsia Jeesuksen luo.
„ Minä tiedän, että sieluni menee Jee
suksen luo, waan mihin pannaan tämä
ruumiini?" — Niin Herra oli kuullut
rukoukseni. Siitä on todistuksena edellä
olewa yhdenlainen kuolewan neekerilap
sen lause. Oshipumba oli neekerityttö.
Hän oli pakanalapsi. Mutta koulus
samme Oniipassa oli hän oppinut lu-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Esitelmä pidetty Saarijärwen raittiuden
seuran kokouksessa 18 31/5 84


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Helsinki, 1904. K. F. Bäckmanin kirjapaino
VASTAAVA: JUHO TORVELAINEN.


[User] <image>OCR:

[Assistant] Karl Gustaf Wilhelm,


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Liittomme toimihenkilöt.
Kun liiton sihteeri sairastui Tammi
kuussa oli liittohallinto pakoitettu otta
maan hänen tointaan hoitamaan toisen
henkilön, ja valitsi tähän puheenjohta
jansa J. Aaltosen. Kuoleman kautta jäi
sihteerin ja rahastonhoitajan toimi avo
naiseksi, jolloin liitossa toimitettiin ylei-
nen äänestys kahden liittohallinnon aset
taman henkilön valitsemisesta. Näiksi
ehdokkaiksi asetettiin J. Aaltonen Kot
kasta ja Porin osaston puheenjohtaja N.
Aronen. Vaikeata oli liittohallinnon eri
koisesti suositella toista enempää kuin
toistakaan, vaan luuli kuitenkin voivansa
asettaa Aaltosen ensi sijalle siitä syystä,
että hän oli seurannut liiton toimintaa
alusta asti. Toveri Arosen pätevyyttä ei
silti voitu epäillä, sillä tiedettiinhän, että
osasto, jonka puheenjohtajana hän toi
mii, on suurin ja voimakkain mikä liit
toomme kuuluu, joka voidaan osaksi lu
kea Arosen ansioksi. Että liittohallinto
ei näissä ajatuksissaan suuresti erehtynyt,
todistaa parhaiten se, että Porin osasto
antoi, lukuunottamati 7 ääntä, kaikki
äänensä Arosen hyväksi. Kun muuta
mista osastoista on tullut tiedusteluja tä
män asian johdosta, olemme edellä ole
valla tahtoneet lyhykäisesti selittää litto
hallinnon mielipiteen.
Äänestyksen tulos oli: J. Aaltonen
1,310 ääntä ja N. Aronen 552 ääntä. Tä
män äänestyksen perusteella on J. Aalto
nen liittomme sihteeri ja rahastonhoitaja
ensi edustajakokoukseen saakka.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Lasten Lähetyslehti.
„Kenties pitäisikin mennä sinne", was
tasi poika wakawana.
„Mutta kuulehan, mutta jos wain
huwin wuoksi ja uteliaisuudesta tahdot
tulla lähetyssaarnaajaksi, niin kyllä sil
loin on parasta, että pysyt kotona."
Kummastellen katsoi poika opettajaan.
„Ymmärränhän minä kyllä, opettaja,
etten wain senwuoksi lähde. Suurin syy
on, että tahdon kertoa pakanalapsille
Jeesuksesta, joka rakastaa heitäkin kaik
kia."
„Jos niin on, niin silloin Jumala
kenties tahtoo antaa sinun suureksi tul
tuasi päästä sinne. Mutta — tiedätkö,
että on waarallista olla lähetyssaar
naajana; aatteleppa, jos ne sinut tap
paisiwat."
Poika käwi hywin wakawaksi. „Oh,
eikä, lähetyssaarnaaja N. sanoi, ettei
ole niinkään waarallista nyt kuin en
nen. Minä puhelin hänen kanssaan
kun hän täällä käwi. Eiwät ne paka
nat enää ole niin ketteriä murhaamaan
lähetyssaarnaajia", sanoi poika.
„Niin — mutta — woisihan kuiten
kin niin käydä; saammehan toisinaan
kuulla, että mustat owat surmanneet
eurooppalaisia."
„Niin — saattaapa niin käydä, mutta
jos niin käwisi, silloin pääsisin waan
pikemmin kotiin Jeesuksen luo taiwaa
seen. Kyllä minusta waan tulee lähe
tyssaarnaaja", sanoi hän päättäwästi
ja kaswot loistiwat ilosta.
„Oi, tulkoon sinusta lähetyssaarnaaja,
poikani, — Jumala siunatkoon sinua!"
(Barnawännen.)
Pienoiskuwia matkalta
Afriikkaan.
II.
Madeira ja Kanaria.
(Jatk. n:o 9:ään.)
Heinäkuun 8 päiwän aamulla ennen
auringon nousua koputti laiwan palwe-
19
lija hyttini owelle ilmoittaen Madeiran
saaren olewan aiwan edessämme. Ei
muuta, kun nopeasti waatteet päälle ja
kannelle, ja aiwan oikein! Edessämme
oli Madeiran ihana saari. Ensi sil
mäyksellä se muistutti taiwaan rannalta
kohoutuwaa ukonpilweä. Wastaamme
toi wieno aamutuuli suloista tuoretta
tuoksua saaren kukkatarhoista. Wuorien
rinteet owat kokonaan peitetyt wiini
köynnös- ja hedelmäistutuksilla, joiden
keskellä pienet walkeat asunnot näytti
wät lasten leikkihuoneilta. Korkeimpia
huippuja ympäröiwät waaleat pilwet.
Kun laiwamme laski ankkurinsa pää
kaupungin edustalla, tuiwat saarelaiset
terwehtimään lukuisin joukoin. Heidän
weneitään kihisi laiwan ympärillä, kuin
paarmoja karjassa kauniina kesäpäiwä
nä. Heillä oli tarjolla kaikenlaista kaup
patawaraa. Kaikkein huwittawimpia oli
wat nuo wikkelät mustatukkaiset pojat,
jotka oliwat walmiit noutamaan we
destä sinne heitetyn 5 tai 10 pennin
rahan. En luule Suomen poikien pys
tywän sukeltamisessa kilpailemaan näi
den kanssa.
Maihin mennessä kiintyi huomioni
ensin kaunissilmäisiin ja paljasjalkaisiin
tyttösiin ja poikasiin, jotka kaupitteliwat
kauniita ruusuja ja muita kukkasia. Omi
tuista oli myös nähdä ajettawan reellä
keskikesällä ruohojen ja kukkasten kes
kellä (siellä ei koskaan sada lunta, eikä
ole jäätä). Hywin ne kuitenkin luisti
wat kiwitetyllä kadulla härkäparin we
täminä. — Kiwet tuntuiwat olewan
toista laatua kuin Suomessa, joten nii
hin reenrauta ei kowin kiinni tarttunut,
waan luisti melkein kuin jäätiköllä. Ker
rottiin siellä olewan mainio kelkkarata
kin, mutta sitä en kerinnyt käydä katso
massa, sillä laiwamme lähti piakkoin
kyntämään etelää kohti.
Seuraawan päiwän iltapuolella saa
wuimme Kanarian saarille. Laiwamme
pysähtyi Las Palmas nimisen kaupun
gin edustalle. Wuoret näillä saarilla
owat wielä paljoa korkeammat kuin Ma
deirassa. — Korkein wuori on 3,000
m. korkea. — Korkeat kirkontornit ja
monikerroksiset kiwirakennukset näyttiwät


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Peltomies ilmestyy kunkin kuukauden lopulla 16 siwuisena
wihkona ja samoin kun wiime wuonnakin kuwilla warustettuna, sisäl
täen edelleenkin kansantajuisia kirjoituksia maanwiljelyksen, maitota
louden, kotieläinten hoidon, metsänpitelyn ja taloudenpidon aloilta.
Peltomieheen kirjoittawat metsänhoitaja F. G. Bergroth, leh
tori Arwid Th. Genetz, eläinlääkäri Allan Höijer, agronoomit A.
Kouwo, A. Sixtus Lindholm, Eemil Malmgren ja I. E. S. ja mais
teri T. Lehtinen. Lisäksi owat useat etewät ammattimiehet, jotka
tähänkin asti owat arwokasta apua antaneet, luwanneet lehteä
edelleenkin muistaa.
Peltomiestä saa tilata kaikissa maamme postikonttoreissa ja
asiamiesten luona, missä niitä löytyy.
Postikonttoreissa 1 m. 22 p. wuosikerralta
Asiamiesten luona 1 m. 25 p.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
114
tämähän on Jesuksen sanain mukaan, sillä
onhan Hän sanonut: Joka tahtoo mi
nun perässäni tulla, hän kieltäköön it
sensä, ottakoon ristinsä ja seuratkoon
minua (Math. 16: 24). Meidän Wa
pahtajamme on itse käynyt kärsimyksen
kautta kunniaan. Ja hän wetää omansa
perässään samaa tietä. Tällä tiellä wal
mistaa hän heitä käymään sisälle Juma
lan kaupunkiin.
Uskon tilassa olemassa ihmisessä on
liha ja henki, jotka taistelemat keskenään.
Liha on kuoletettava ja henki-elämän tu
lee wahwistua. Kärsimys on kuolemaksi
lihalle. Ja sentähden sitä onkin Jesuksen
opetuslapsen elämässä.
Mutta nämä ahdistukset ja kärsimykset
eroawat kuitenkin suuresti niistä, joita si
nulla oli epäuskon tilassa. Sillä nyt et
sinä enään hapuile pimeydessä, tietämättä
awusta. Sinä tiedät Wapahtajasi elämän,
joka sinua kaikessa auttaa; sinulla on tur
wanasi Jumalan horjumaton lupauksen
sana. Ja kun sinä kokemuksestasi taidat
sanoa: tähän asti on Herra auttanut,
niin woit sinä uskossa lisätä siihen: Hän
wastakin auttaa; kuten lupaus onkin:
Joka teissä on hywän työn alkanut, on
sen Jesuksen Kristuksen päiwään asti
päättäwä (Fil. I: 6); sekä mielii: Tyydy
minun armooni: sillä minun woimani
on heikoissa wäkewä ( 2 Kor. 12: 9).
Ja yhä uudestaan saat sinä elämässäsi
nähdä todeksi: Jotka kyyneleillä kylwä
wät, ne ilolla niittäwät. He menewät
matkaan ja itkevät, ja wiewät ulos
kalliin siemenen, ja tulevat riemulla
ja tuovat lyhteensä (Ps. 126: 6). Jo
kaisesta kärsimyksestä kiität Jumalaa kun
tulet iloksesi huomaamaan, että Hän sen
kautta walmisti sinua ottamaan wastaan
jotakin uutta armolahjaa tahi käsittämään
jotakin uutta totuutta, kun kaikesta yhä
enemmin käsität: että niille, jotka Juma-
laa rakastawat, pitää kaikki asiat par
haaksi kääntymän (Rom.8:28).
Sitäpaitsi on sinua kaikkien wastoin
käymistesi kestäessä korottamassa eläwä
toiwo. Tämän toiwon kautta kajastaa
sielusi silmälle matkasi päämäärä, ijäisyy
den ihana elämä. Siellä kerran kaikki
kiusaukset ja waiwat loppuwat. Siellä si
nun ei enään tarwitse kyyneleitä wuodat
taa. Siitä elämästä todistaa Jumalan
sana: Ja Jumala on pyhkiwä pois
kaikki kyyneleet heidän silmistänsä, ja
ei kuolemata pidä silleen oleman: eikä
itkua, eikä parkua, eikä kipua pidä sil
leen oleman, sillä ne entiset poismeni
wät (Ilm.k.21:4). Synti on sieltä
poissa ja samalla synnin seurauksetkin.
Siellä Jumalan kirkkaus walistaa ja
hänen walkeutensa on Karitsa. Siellä
ei sielusi enään isoa eikä janoa. Elämän
weden wirta, selkiä niinkuin kristalli, wuo
taa siellä Jumalan ja Karitsan istuimesta
ja elämän puu antaa siellä hedelmänsä
kunakin kuukautena ja puun lehdet paka
nain terweydeksi (Ilm.k.22:1—2).
Siellä täydellisesti Jumalaa ja Karit
saa ylistät, noudatat pyhän weisaajan ke
hotusta: kiittäkäät Herraa, sillä hän on
hywä ja hänen laupeutensa pysyy ijan
kaikkisesti. Silloin sen täydellisesti käsi
tät. Kaikki Jumalan lunastetut sen sil
loin käsittäwät, ja Herraa kiittäwät ja
ylistäwät. Moneen eri muotoon tämä
ylistys pukeutuu, waan pääsäweleenä on
siinä aina se, jonka Johannes kuuli: Her
ra, sinä olet mahdollinen saamaan ylis
tyksen ja kunnian ja woiman; sillä sinä
olet kaikki luonut, ja sinun tahdostas
he owat ja luodut owat (Ilm.k.4:11).
Sekä Karitsalle: sinä olet tapettu ja
werelläs meitä Jumalalle lunastit, kaik
kinaisista sukukunnista ja kielistä ja
kansoista ja pakanoista (Jlm.k.5:9).


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Raamatun oppi ja histori
an todistus uskowaisten kas
teesta ja historian todistuksia
lastenkasteesta,
on ilmestynyt painosta. Kirja
nen maksaa 60 p. kappale, surem
paa määrää tilatessa annetaan mel
koinen alennus. Mainittua kirjaa
saa tilata Totuuden Kai'un toimi
tukselta.
Kirjanen on lyhykäiseen ja hy
win ymmärrettyyn muotoon kirjoi
tettu, joten sitä on helppo käsittää.
Muuten saa siinä lapsikastaja, raa
matun ja historian perusteella, sel
laisen palan, että sitä on waikea
sulattaa. Toiwomme, että ystäwät
alkawat innolla lewittämään tätä
kirjasta.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Uutta palkkaussääntöä
odotellessa.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
— Wapauttaminen kokeeksi. Joku
aika sitten oli maassamme kaswattajain kesken
wilkkaan harkinnan alaisena n. s. ehdollinen
rankaisu, jonka mukaan oppilaan rikos tutki
taan ja rangaistus määrätään, mutta sitä ei
toimeenpanna ennenkuin oppilas uudestaan
waikka wähänkin rikkoo. Tätä tapaa pidetään
nykyään erinomaisena kaswatuskeinona.
Walistuneessa ja uudenaikaisessa Norjassa
on lokakuussa astunut woimaan saman suun
taiset asetukset rangaistuswankien wapauttami
sesta kokeeksi. Kun wanki on suorittanut ⅔
rangaistusajastaan — kuitenkin wähintäin
kuusi kuukautta — wapautetaan hänet kokeeksi,
jos hän on käyttäytynyt hywin wankilassa.
Myöskin elinkautiswangit woidaan wapauttaa
oltuaan 20 wuotta pakkotyössä.
Wangit lasketaan wapaiksi sillä nimenomai
sella ehdolla, että he wiettäwät säännöllistä
elämää wiranomaisten walwonnan alaisina.
Jos wapautettu wanki koeaikana tekee jonkun
wapausrangaistusta tuottawan rikoksen tahi
muutoin rikkoo wapauttamisehtoja, woidaan
hänet uudestaan sulkea wankilaan suorittamaan
loput rangaistusajästaan siihen lukien myös
kin hänen wapaanaoloaikansa.
Kerrotaan että lain astuttua woimaan on
maassa täten jo wapautettu noin sata wankia.
— Rouwa Alli Trygg-Helenius
piti raittiuskokouksessa Tukholman Florakir
kossa t. k:n 9 p:nä esitelmän „Laiminlyö
dystä kohdasta nuorison kaswatuksessa". Tä
mä laiminlyöty kohta oli opetus wäkijuomain
turmiollisesta waikutuksesta. Puhuja huo
mautti, että useissa muissa maissa, niinkuin
Amerikassa, Englannissa, Ranskassa y. m.
sellaisissa opetusta annetaan. Kokouksen, jossa
kand. E. Ljunggren piti toisen esitelmän
„Raittiustoiminnasta opiskelewan nuorison
keskuudessa", päätti maisteri Helenius.
— Seurattawaa. Pyhämiesten päi
wänä wei eräs talollinen Rauman maaseura
kunnasta renkinsä säästämästä wuosipalkasta
100 markkaa säästöpankkiin wanhain päiwäin
waralle. Seuratkaa muutkin isännät ja pal
welijat tämmöistä hywää tapaa. U. A.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Ellemme halua astua oikeita polkuja itsekukin edelläkä
wijä, ellemme woi ja tahdo paremmin punnita tekojamme ja
käytöstämme; jos emme woi luopua paheistamme, niin on
parempi, että wäistymme meille suodusta wastuunalaisesta
edelläkäwijän toimesta. Puhdasta ja jaloa olkoon työmme,
puhtailla käsillä on pidettäwä nuorta, jaloa aatetta, niin nuo
risommekin puhdistuu. Se on wakaumuksemme, se toiwomme.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Joensuussa 26 p:nä Marraskuuta
Huoruus, wiina ja wäkewä juoma hulluksi saattawat. Hos. 4: 11.
Tulewan wuoden alusta ilmestyy täällä
Joensuussa hengellinen sanomalehti nimellä „Pai
men-ääniä" tämän näyttönumeron kokoisena ja
näköisenä. Lehti tulee ilmestymään kunkin kuu
kauden 1:nä ja 15:sta päiwänä ja sen tilaus
hinnat owat seuraawat:
Joensuussa koko wuosikerta . . . . 1 m. 20 p.
„ „ kotiin kannettuna 1 „ 50 „
„ puoli wuosikerta . . . — „ 80 „
„ „ kotiin kannettuna 1 „ —
Postikonttuureissa, koko wuosikerta . 1 „ 62 „
„ puoli „ . . — „ 91 „
kaikkine postimaksuineen.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Suomessa 1:50.
Wenäjällä 70 kop.
Amerikassa 50 cent.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
toumuksella talwiliikettä woimassa pitä
mään tähän asti waltion suomasta
45,000 markan wuotuisesta apurahasta
sitoutuen wielä siiheenkin, että, toimeen
sa kykenemättömäksi, „Express’in", sen
ollessa Hangossa, tulee antaa apuansa
kotimaisille, talwiliikettä wälittäwille
laiwoille ainoastaan niin suurta kor
wausta wastaan, että se wastaa aut
tamistyössä käytetyn polttoaineen ja
öljyn kuluja.
Jollei hän saa pyytämäänsä apura
haa, jättää hän hallituksen harkittawak
si, eikö Suomen waltion tulisi ostaa mai
nittu laiwa 200,000 kruunusta, josta
summasta laiwa on wakuutettu. —
Aamul.
— Kone- ja siltarakennustehtaalla
Helsingissä wallitsee, ahtaista ajoista
huolimatta, sangen wilkas liike sanoo
U. S. Työtä onkin runsaasti Teh
täwänä on ensiksikin 74 rautaista sillan
kaarta, joista 71 rautatie- ja 3 maan
tiesiltoja warten. Pisin kaari on 42
metriä. Porin rautatielle tulee Tam
peren kosken siltaan 3 kaarta, muihin
siltoihin yksi tahi kaksi Kaarien pi
tuus tekee yhteensä ruusaasti 865 met
riä ja yhteispaino nousee 900,000 ki
loon. Siitä on jo walwiina wähän
päälle 400,000 kiloa Maantiesillois
ta owat Nokian silta jossa kaari on 42
metrin pituinen, sekä Brandöön silta,
jossa on kaksi kaarta ja joista toinen
on 11 ja toinen 6 metrin pituinen,
puoliwäliin walmiit. Kumpainenkin
silta tulee ensi talwena paikoilleen ase
tettawaksi, ellei woittamattomia luon
non esteitä wäliin satu. Tehtaalta
on wielä tilattu 169 tawarawaunua
waltionrautatielle sekä 69 kuorma-, sai
ras- ja rohtowaunua sotilashallitukselle,
Edellistä on 23 waunua jo wiety pai
koilleen ja 10 on walmiina kotona.
Jälkimmäisestä tilauksesta on noin
puolet walmiina Näiden ohessa on
tehtaalla kaikenlaista pienempää kone
työtä Työwoima nousee nyt 310
mieheen. — Aamul.
— Kamala teko Kun juna wiime
sunnuntaina k:lo puoli wiisi lähti Lap
peenrannasta Simolaan, niin huomasi
junankuljettaja neljännellä kilometrillä
erään naisen makaawan poikittain ra
dalla, johon se oli asettunut nähtä
wästi saadakseen siinä surmansa. Ju
nankuljettaja antoi useampia signaali
merkkejä, mutta tämäpä ei hiiwahta
nutkaan paikaltaan. Huomattuaan kui
kenkin että junaa alettiin pysäyttää, ar
weli hän olewan parasta lähteä juok
semaan käpälämäkeen. — L. U.
— Karhu syönyt pojan Parikka
lasta kirjoitetaan W. S:lle: Kerrotaan
täytenä totena, waikkei tämän kirjoi
toja mene sen totuudesta takaukseen,
että kun muutama wiikko sitten Parik
kalan pitäjän Poutalan kylän salolla
erään ruotsalaisen talon paimenpoika
meni Heinosta wiemään Änäjoen lä
hellä olewaan niitty-aitaukseen, jäikin
hän sille tielleen. Kun ei poikaa kuu
lunut kotiin tulewaksi, lähdettiin etsi
mään, mutta ei löydetty. — Muuta
man päiwän peiästä kun sitten seudulla
liikuttiin, nähtiin niityn lähellä karhu,
hautaamassa jotakin maahan. Kun
lähemmäs mentiin, nähtiin, että karhu
oli haudannut kadonneen pojan jään
nökset. Pää ja toinen käsi oliwat e
nään ehyenä, muusta ruumista oli
waan wähän jäännöksiä jälellä.
Näin kirjoitetaan Kummalta, en
nen kuulumattomalta tämä kajahtaa,
uskokoou ken tahtoo


[User] <image>OCR:

[Assistant]
ihailin Isäni woimaa ja wiisautta,
mutta moni jumalaton pelosta
wapisi.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Herran Hengen osallisuus oli ih
meellinen kanssani, josta kiitän Hän
tä joka kiitoksen ja kunnian on an
sainnut. Warma on, että se sana
joka näin kylwetään ei tyhjänä pa
laja Es. 55: 11.
Oi kuinka paljo, löytyy maas
samme ihmisiä jotka owat wälinpitä
mättömiä sielunsa autuudesta, sen
erittäin tulin wiime matkallani huo
maamaan! Jeesuksen ewankelion walo
ei ole wielä nimeksikään saanut wa
laista näitä yllä mainituita paikka
kuntia, joten täytyy huudahtaa mes
tarimme sanat: Eloa on paljo, mutta
työwäkeä wähän.
Eräänkin pitäjän kirkonkylässä
wietettiin arpajaisia ja nuorisojuh
laa, mutta woi, mikä juhla. —
Kirkkomäki oli oikea juoppojen kes
kusasema, jossa oli melua ja kirku
naa, kirousta y. m. Kyllä sellai
set nuorisoseurat ei kaswata nuori
soa ylöspäin; waan alaspäin, jo
ten heistä tulee henkisesti rappiolle
joutuneita kansalaisia.
Elok. 28 p:nä saawuin Käkisal
meen, josta sitten laiwalla jatkoin
matkaani Sortawalaan. Laatokka
oli hywin ärtyisellä tuulella, niin
että useammat matkustajista sai
wat ruokkia simpukoita matkan
warrella. Onnellisesti kuitenkin saa
wuttiin Sortawalaan, jossa tapa
sin erään weljen jonka luona olin
yötä. 29 p:nä matkustin Ham
maslahteen, jossa 30 p.nä oli mää
rä wiettää sanotun seurakunnan
wuosijuhlaa. Matkalla aina eri ase
milla yhtyi uusia ystäwiä.
Kun saawuttiin Hammaslahden
asemalle, niin oli useampia ystä
wiä meitä wastassa, joten sitten
lähdettiin astua tallustelemaan ko
kouspaikkaa kohden.
Samana iltana oli meillä ihana
yhtymäkokous, jossa tunsimme oi
kein ihanan henki wirran elähdyt
täwän meitämme.
Sunnuntaina 30 p:nä kokoon
nuttiin k.lo 10 a. p. weli E. Mus
tosen tilamaan kokousta warten
määrättyyn huoneesen. Ystäwiä kaik
kialta Karjalasta oliwat saapuneet
tilaisuuteen, olipa aina Tampereel
ta asti nimittäin weli Saarinen
saapunut tähän Karjalaisten juh
laan.
Sanottu juhla, muodostui oikein
ihanaksi ja henki rikkaaksi hetkeksi,
jossa useammat oliwat tilaisuudessa
kirkastamaan ristiinnaulittua Jeesus
ta. Samana päiwänä oli myöskin kas
tetoimitus, jolloin 4 onnellista Jee
suksen weressä pestyä sielua hau
dattiin raamattuin jälkiin. Sitten
taas tuli se eron hetki, joka kat
kaisi yhdessä olomme niin äkkia,
mutta kaikkein huulilla, kun hywäs
telimme, oli sana: „Pian tulee ai
ka kun emme enää tarwitse erota.
Jaa, tule Herra Jeesus pian!
Hammaslahdelta matkustin weli
Saarisen kanssa Wärtsilään, Hä
mekaskelle. Sarjaan y. m. Herra
oli kanssamme, josta kiitos olkoon
hänelle kun näin antoi totuuttansa
jakaa ihmissieluille.
Rauhan ja rakkauden terwehdys
kaikille ystäwille lähellä ja kaukana.
Weljenne Herrassa
†
Ira M. Sankey tuo maail
man ympäri tunnettu laulaja on
wiime kuun 15 p:nä kuollut New-
Yorkissa 68 wuoden ikäisenä.
Wainaja tuli yleisemmin tunne
tuksi w. 1899 kuolleen D. L. Moo
dyn seuralaisena, niillä merkillisillä
saarnamatkoilla joita tämä teki
Englannissa ja Amerikassa 1870-
ja 80 luwuillan. Sankey oli ikään
kuin Moodyn oikea käsi ja waikea


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Waasassa, Syyskuun 1 p:nä 1910.
J. G. Kokki. J. Andersson.
Herra yksinkertaisilta,
Ymmärryksen awajaa;
Että armon laitumilta.
Runsaan lohdutuksen saa;
Josta sitten riemu mielin,
Kanteleita soitetaan,
Hartain sydämmin ja kielin,
Kiitos wirttä lauletaan.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
tuita warten, joista nykyisellä kannalla ollen ei ole suurtakaan apua
pikkutilallisten lapsille, eiwätkä mainitut koulut niin muodoin sa
nottowasti ole woineet waikuttaa yleisen ammattisiwistyksen kohot
tamiseen maassamme.
Turmiollisesti näyttää waikuttawan sekin seikka, että kansa
ylimalkaan katselee näitäkin harwoja maanwiljelyskouluja jonkun
moisella epäluulolla eikä niitä sanottawasti hywäkseen käytä. Tämä
johtunee siitä, että mainitut koulut owat asetetut liian korkealle
kannalle eiwätkä ole oppimääriensä eikä järjestyksensä puolesta so
witetut pikkutilallisten tarwetta warten, joka kumminkin olisi pää
asia, sillä nehän wiljelewät ja tulewat wastaisuudessakin wiljele
mään suurimman alan maatamme.
Tämä seikka onkin tullut huomatuksi. Wiime maltiopäiwillä
oli asia lawean keskustelun alaisena ja päätettiin perustaa kuhun
kin lääniin alempia maanwiljelyskouluja, jotka oppimääriensä ja
oppiaikansa puolesta tulewat sowitettamiksi paikkakunnallisten olojen
mukaan ja pikkutilallisten tarwetta warten. Samoin lausuttiin
myöskin se mielipide, että mainitut koulut owat miten mahdollista
niin järjestettäwät, että niiden wiljelykset kannattawat hoitokustan
nuksensa. Näistä kouluista toivomme täydellä syyllä paljon hywää,
ja toiwottamasti kansan silmät wähitellen aukenewat näkemään, mitä
heidän oma etunsa ja menestyksensä waatii, että alkawat uusia
kouluja hywäksensä käyttämään.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Sisällys: Onnellista uutta wuotta! (Runo). — Uusi keino oman maan hankkimiseksi
tilattomille I—II. Kirj. T. Lehtinen. — Talwi nawetassa. Kirj. T. Lehtinen.
— Pikku tietoja: Yleinen maanwiljelysnäyttely. — Kauran siemenen tarwe. —
Myönnetty waltioapu. — Ilmoituksia. — Sisällysluettelo.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
detään lähetysjuhlia ja kansaa on paljo
koolla. Hän olisi lähetyksen puolesta pu
hunut epäilemättä wielä kauan, mutta,
waikka asema-wäli olikin pitkä, oli se nyt
kuitenkin mennä hurahtanut aika kyytiä
ja miehen täytyi mennä wirkaansa toimit
tamaan. Ihmisiä tuli waunuosastoomme,
asema-wälit oliwat lyhemmät ja miehellä
luultawasti enemmän tekemistä. Kenties
ei enää woinut tulla luoksemme, kun oli
waunussa jo muita, kenties ei joutanut
kaan. „Königsberg!" huudettiin ja kan
saa wilisi jo joka paikassa — mutta tun
goksen läpi tuli wankka ja kookas mies
waunuosastoomme ja ojensi wantteran kä
tensä mulle. Siinä mies woimalla pu
risti kättäni hywästiksi, Jumalan siunaus
ta toiwotellen matkalle, perille, koko lähe
tykselle ja niin hän jälleen katosi wäkitun
gokseen. Läsnäolewaiset matkustajat pit
kään katsoiwat tuota merkillistä hywästi
jättöä ikäänkuin kysellen, mikä oli tuo hy
wästijättäjä — me sen tiesimme kuitenkin,
hän oli tuo uusi harras ystäwämme, jon
ka kanssa niin kauan saimme puhella meil
lekin kalliista lähetystyöstä. Kirkkaasti
paistoi tuo kewäinen päiwä, mutta pysy
wämmän lämpimän jätti sydämeeni jar
rumiehen kädenlyönti Königsbergin ase
malla.
˶Wupperthal, Muckerthal!" s. o. Wup
perthal on kallellapäin kulkijoitten, tekopy
hien laakso. Näin lausuu iwaten uskoton
lauma siitä uskonnollista elämää jo kauan
uhkuwasta paikasta, jonne nyt olimme saa
puneet. Olimme näet länsi-Saksan suu
ressa tehdaskaupungissa Barmen-Elberfel
dissä, Saksan Tampereella. Barmen on
laaksossa, jota juuri nimitetään Wupper
thaliksi. Täällä on monen uskonnollisen
harrastuksen ohessa myöskin lähetyksellä
mankka ja suuri sijansa. Täällä on suuri
Rheiniläinen lähetyslaitos ja seura, jonka
kanssa Suomen lähetys jo kauan on ikään
kuin käsikädessä työskennellyt Afrikassa,
niinkuin lähetysystäwämme hywin tietä
wät.
Luonnollisesti teki siis mieli täällä ole
waa lähetyslaitosta terwehtiä, niin pian
kuin tulimme kaupunkiin. Kumppanini oli
nopealiikkeisempi, hän lähti samoamaan
lähetyslaitosta kohti. Mutta kun kaupunki
oli outo ja muutenkin kadut sokkeloiset,


[User] <image>OCR:

[Assistant]
„Puolustaaksensa wääriä oppe
jansa tai epäkristillisiä tekojansa re
piwät muutamat irti usein Raama
tun paikkoja niiden yhteydestä ja
mainitsewat kentiesi wain puolet jos
takin wärsystä wäitteensä todistuk
seksi, kun mahdollisesti juuri saman
wärsyn toinen puoli woisi osoittaa
ajatuksen ihan wastakkaiseksi. Käär
meen petollisuudella linnoittawat he
itsensä toisistaan erillään olewien lau
seiden taakse, mitkä owat sommitel
lut heidät lihallisten himojensa mu
kaisiksi. Siten wäärentäwät useat
tahallaan Jumalan sanaa. Toiset
taas, joilla on wilkas kuwituswoima
ottawat Pyhän Raamatun kuwia
ja wertauksia sommitellen niitä oman
mielikuwituksensa mukaan, ensinkään
wälittämättä Raamatun kirjaimelli
sista todistuksista, waikka Raamattu
on oma selittäjänsä, ja sitten esittä
wät he ristiriitaiset mielipiteensä
Raamatun oppina."
Totisen rakkauden täytyy perus
tua Jumalan tahtoon, neuwoon ja
ja rakkauteen. Inhimillinen rak
kaus erotettuna Jumalan rakkau
desta ei woi tyydyttää.
Missä uskonto on toimi, siinä on
siweellisyyskin kauppatawara.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Suomen Lähetyssanomia.
„Pimeys peittää maan ja synkeys
kansan, mutta Herra koittaa sinun
ylitses ja hänen kunniansa pitää
sinun päälläs nähtämän". Es. 60,2.
Suomen Lahetys-Seuran toimesta.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
„Pimeys peittää maan ja synkeys
kansan, mutta Herra koittaa sinun
ylitses ja hänen kunniansa pitää
sinun päälläs nähtämän". Es. 60,2.
Suomen Lahetys-Seuran toimesta.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Asewelwollisuus ja raittius.
seuraa kärsiwäistä kilwoittelua. Onhan suurin
onni suurimmassa itsensäkieltämisessä, ja suurin
sankari on se, joka enite woi kärsiä. Ajallinen onni
on tuulahdua waan, jolla tosin tuntuu olewan
suloinen humina, mutta joka usein waan tuottaa
tomua silmiimme. Tuonne tulewaisuuden puh
taisiin tuulahduksiin, joiden muassa onnen loukah
duksia ei enää lennä, sinne kohota, kärsiwä neito
nen, kaihowa nuorukainen sinäkin usein kaipaawa,
kyynelehtiwä silmäsi, ja tunnet että siinä tuulah
duksessa kaikuu Jumalan laupeas ääni, joka wa
pisee säälistä kun ihmislapsia kuritetaan, kuten
hellän äidin, kun hän totuutta waltaan saattaak
seen kurittaa rakasta lastansa. Olemme autuaat,
koska meitä kuritetaan, sillä itse Isämme sääli
kohtaa meitä, ja hän katsahtaa wiitaten lempeästi
meidän odottawaa istuintamme, joka heloittaa saas
tattomasta kunniasta. Eläkäämme raittiisti, ett'-
emme tuota pyhää seuruetta murheelliseksi saat
taisi! Rakas wanhin, katso pieniä lapsiasi tuolla
taiwaassa! Heidän kuolemaansa oli syynä sinun
juopumuksesi tuottama kurjuus, mutta he owat
antaneet sinulle jalosti anteeksi, kun waan sinä
menet heidän luoksensa sinne. Pelasta siis itsesi,
pelasta!
Sairas raukka, lohduta itseäsi tuolla ijäisellä
walolla ja kärsi, se tuottaa helmiä ruunuusi, niin
hohtosia, niin kirkkaita!


[User] <image>OCR:

[Assistant] Toledo Ohio 25/8 08.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Ilmoitukset maksawat 15 p:niä neliösentimetriltä ja säännöl
lisesti ilmoittajille myönnetään melkoinen alennus.
Sisällys: Onnellista uutta wuotta! (Runo). — Uusi keino oman maan hankkimiseksi
tilattomille I—II. Kirj. T. Lehtinen. — Talwi nawetassa. Kirj. T. Lehtinen.
— Pikku tietoja: Yleinen maanwiljelysnäyttely. — Kauran siemenen tarwe. —
Myönnetty waltioapu. — Ilmoituksia. — Sisällysluettelo.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Esimerkkinä mainittakoon, että henkilö,
jolla on ollut tapana työllään ansaita
2,000 kruunua wuodessa, saa 500 mk:n
eläkkeen, kun hänen tulonsa wähenewän
työkywyn tähden pienewät 800 kruu
nuun. Hänellä tulee silloin kuitenkin
olemaan 1,300 kruunun tulot, paitsi mah
dollisia säästöjä.
Niin wuosimaksuihin kuin eläkkeihin
nähden owat wakuutetut jaetut seitse
mään luokkaan. Ensimäiseen luokkaan
kuuluwat miehet ja naiset, joiden wuosi
tulot nousewat 0— 299 kruunuun, toi
seen, joiden tulot nousewat 300 — 499,
kolmanteen, joiden tulot nousewat 500
— 799, neljänteen, joiden tulot nouse
wat 800—1,499, wiidenteen, joiden tu
ot nousewat 1,500 —1,999, kuudenteen,
joiden tulot nousewat 2,000 —2,999 ja
seitsemänteen ne, joilla on 3,000 kruu
nun tulot tai siitä yli. Jokainen ilmoit
taa itse sen luokan, johon kuuluu. Ja
maksetaan ensimäisessä luokassa 6, toi
sessa 12, kolmannessa 24, neljännessä
40, wiidennestä 63 5, kuudennesta 92,3
ja seitsemännessä 127 äyrin wiikkomaksu;
naineet naiset, joilla ei ole mitään eri
ansiota, joka tuottaisi wähintäin 100
kruunua wuodessa, maksawat 3 äyriä
wiikossa. Neljänneswuosimaksu, tawalli
nen ylöskantomäärä, waihtelee niinmuo
doin 78 äyrin ja 16 kruunun 50 äyrin
wälillä. Korkein wuosimaksu tulee siis
nousemaan 66 kruunuun.
Eri luokista owat eläkemäärät 150,
200, 280, 350, 425, 500 ja 600 kruu
nua; naineen naisen eläke on 75 kruu
nua ja nousee 150 kruunuun hänen
jouduttuaan leskeksi.
On laskettu, että kun wakuutus on
astunut täydellisesti woimaan, noin
21.000 miestä ja 32,000 naista tulisi
eläkettä nauttimaan. Eläkkeet nousisi
wat tasaisin luwuin noin 9,5 milj
kruunuun wuodessa, joka suoritettaisiin
9,1 miljoonan kruunun wuotuisilla
wakuutusmaksuilla ja loppu rahas
tosta, joka wähitellen muodostettaisiin.
Alku siihen hankittaisiin siten, ettei mi
kään eläkkeenmaksu tulisi kysymykseen
ensimäisenä wuotena, joten sen wuoden
wakuutussumma tulisi pohjarahastoksi.
Wasta jälestäpäin tulisi eläkkeennautti
jain luku kaswamaan laskettuun sään
nölliseen kokonaissummaan, ja sentähden
woitaisiin laskea, että kymmenessä wuo-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
laattialle. Mitä! Onko tämä todella
kin mitään loukkaawaista, jos pieksut
jalassa, mutta muuten puhtaasti pu
ettuna pyrkii kouluun oppia saadak
seen? Tuleeko tällaisessa tilaisuudessa
kysymykseenkään kengät? Kun ne owat
puhtaat, eheät ja hajuttomat. Mutta
tällaisen wastauksen sai hän kummin
kin johtajalta. Erinomainen huomio
kyky näyttää hänellä olewankin tässä
suhteessa.
Tarjokas ei kuulu enää yrittäwän
kään moiseen „herrastehtaaseen".
Kaiku puolestaan olisi hywillään,
jos tuo kertomus julaistaisiin perättö
mäksi, sillä mitä itse asiaan tulee, on
se kirjoittajan kanssa samaa mieltä,
että jos pieksut owat „puhtaat, eheät
ja hajuttomat", parempia jalkineita,
katsokoon niitä terweyden tai kauneuden
kannalta, ei maailmassa missään löydy.
Pohjanmaalla tosiaankin osataan tehdä
erittäin siewiä pieksuja ja lipposia.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Utgifwes på föranstaltande af Lutherska Evangeli-föreningen i Finland
Utkommer med 24 nummer i året.
— Pris för årgång 3 Fmk. Lösnummer 15 pi.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Jeesuksen äiti (kansikuwa).
Jeesuksen syntymä. G. Doré.
Jeesus, hywä Paimen. A. Dietrich.
Jeesus, Wapahtaja. E. Schönherr.
Syntinen nainen Jeesuksen edessä.
Jeesus, tie, totuus ja elämä. I. Hofmann.
Salomon tuomio.
Ylös kirkkauteen. L. Falero.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
tamiseen.
Selwästi on huomattawissa, että
ihmiset enemmin ja enemmin alka
wat wieraantua tieteen hiellä ja
waiwalla saawuttamista tautien
tappamiskeinoista, turwaten luon
non apuun. Lääkärit eiwät pidä si
tä oikeana, eiwät kehitä kansan huo
mio- ja hawaintokykyä ihmisen suh
teesta luontoon. Miksi? Siksi että
tiede jota he edustawat, muuttuisi
merkitykseltään ihmisten silmissä.
Siihen ei perustuisi enää ihmisten
terweys, se jäisi waan paljaaksi tie-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Evangelisk Tidning för Folket.
N:o 10. Utgifwes på föranstaltande af Lutherska Evangeli-föreningen i Finland. 14 årg.
Utkommer med 24 nummer i året.
Den 15 Maj Pris för årgång 3 Fmf Lösnummer 15 pi. år 1889.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
1910
eiwät itse tee luonnollista latua
ihmisten terweytymiselle ja niiden
ajatusmaailman puhdistamiselle.
Luonto kewäällä pyrkii wapau
teen lohkoen ja sulattaen jää- ja
lumipeitettään. Wapauteen pyrkii
myös ihmisten järjellinen elämä
sairaalloisen sielun ja ruumiin taa
kasta ja sitä tietä terweyttämään
näkywäisen ja näkymättömän olen
tonsa. Se olisi ihmisten kehitykseen
waikuttawien henkilöjen huomioon
olettawa.
Wain murto-osa niistä tuhansista
ja kymmentuhansista joita kaupun
ki- ja maalaiskunnat wuosittain uh
raawat ylimääräisesti kulku- y. m.
tautien wastustamiseksi kuluisi
waatimattomien aurinkokylpylöiden
ylläpitoon ja wastaawa hyöty olisi
warmasti niin suuri, että se tuntu
wasti wähentäisi kunnan menoja.
„Osaahan jokainen aurinkoa pais
tattaa", woidaan sanoa. Osaa kyllä,
mutta osaa jokainen syödäkkin ja
kuitenkin niin aurinkokylwyissä
kyin syömisessäkin saadaan aiwan
erilaisia tuloksia. Siksipä juuri olisi
saatawa ihmiset käsittämään, että
mikä sopii loiselle ei sowi toiselle
samassa määrin. Saatawa käsittä
mään, että tie terweyteen kulkee
kyllä luonnon kautta, mutta wain
järkiperäisen, kullekin sowelletun
menettelyn awulla. Mutta sellainen
opastus menestyy ainoastaan sitä
warten waratuissa laitoksissa, jossa
yhäti kohennetaan ajatuksia ja ruu
mista puhdistawaa tulta. Wasta
sitten kun järkiperäinen opastus on
woinut wakaannuttaa sen huomion,
että jokaisen nuoren ja wanhan, hei
kon ja wahwan, perheiden ja koko
kansojen terweys on sikäli hywä mi
käli se on asetettu luonnon waiku
tukselle, wasta sitten jokainen yksilö
kunnioittaa terweyttä ja waiwautuu
oman ruumiinsa tuntemiseen ja hoi-
tamiseen.
Selwästi on huomattawissa, että
ihmiset enemmin ja enemmin alka
wat wieraantua tieteen hiellä ja
waiwalla saawuttamista tautien
tappamiskeinoista, turwaten luon
non apuun. Lääkärit eiwät pidä si
tä oikeana, eiwät kehitä kansan huo
mio- ja hawaintokykyä ihmisen suh
teesta luontoon. Miksi? Siksi että
tiede jota he edustawat, muuttuisi
merkitykseltään ihmisten silmissä.
Siihen ei perustuisi enää ihmisten
terweys, se jäisi waan paljaaksi tie-
wän. Eikö olisi parempi lopettaa
paikalla? Naapurini wieressä on
hänen kiwäärinsä, komeata englanti
laista tekoa. Ei tarwitse muuta
kuin ojentaa käteni; silmänräpäys
— ja kaikki on mennyt. Tuossa on
patruunejakin kasoittain. Hän ei ole
woinut niitä kaikkia käyttää.
Ei, minun ei tarwitse antaa roh
keuden raueta; tahdon taistella,
niin kauan, kun on rahtukin woi
maa. Sillä jos minut löydetään,
niin olen pelastettu. Kenties owat
luut jääneet ehjiksi; minut paran
netaan käwelewäksi. Näen taas isän
maani, äitini, Marian . . .
Pääni kääntyy; matka naapurin
luo on minun kokonaan uuwutta
nut. Ja lisäksi tuo hirweä haju!
Kuinka mustaksi hän on tullut . . .
ja minkälainen on hän huomenna
tai ylihuomenna. Makaan tässä
waan sentähden, ettei ole woimaa
wieritellä itseäni pois. Jahka wä
hän wirkistyn, raastan itseni ta
kaisin entiselle paikalle; tuuli pu
haltaa sieltä päin ja wiepi pahan
lemun pois.
Olen täydellisesti uupunut. Au
rinko polttaa kaswojani ja käsiäni.
Wäinämöinen
teeksi, kun kansa itsetietoisesti oppisi
terweytensä ammentamaan wälittö
mästi luonnosta. Mutta onko se oi
kein? Ei suinkaan. Jos todella on
tarkoitus kansan terweyttä wahwis
taa, on siinä lääkärien taholta en
simmäinen tehtäwä uhrata itsekkyys
ja yhdessä omaksuttawa ja hyödyksi
käytettäwä, mitä ihmisten luonnol
linen järki, käytännössä hyödyllisek
si huomattuna on omaksunut. Ellei
lääkärien taholta sitä tehdä, sallitta
koon niiden kulkea perässä ja kansa
itse hiihtäköön oman latunsa — kel
wannee se wuosien kuluttua taas pe
rässä tulijoille.
Jos ei kaupunki- ja kunnallishal
litukset, joita useimmiten hoitaa
wanhoilliset kai siltä taholta wastus
tusta pelkääwät wähemmän omin
takeiset henkilöt, suuremmassa mää
rin kuin tähän asti käännä huomio
taan luonnon — ja kansanomaisiin
parannustapoihin, ryhtyköön kansa
itse opastamaan holhoojiaan. Mi
tenkä? Siten että luonnonomaisia
parannustapoja, esim. aurinkokylpy
jä harrastawat henkilöt yhdistywät
seuraksi, joka sowituilla jäsenmak
suilla pitäisi kesällä yllä warojen
mukaista aurinkokylpylää, jossa ter
weyttä saawutetaan järkiperäisellä
hoidolla. Talwiaikoina kiinnitettäisi
huomio talwihoitoihin sekä teoreet
tisesti tutustuttaisiin ihmisruu
miin rakenteeseen ja sen toimintaan.
Ei riitä yksin tietopuolinen kas
watus, jota wähin on tehty, edes
terweyden hoitoon, tautien paranta
miseen wielä wähemmän, opastuk
sen täytyy myöskin käytännössä ta
pahtua. Luennot ja esitelmät pian
unehtuwat, mutta jos käytännössä
todistetaan niiden tehokkuus, niin
se — „painuu wereen".
Suotawana pidän, että ihmiset
jotka todella rakastawat luonnon
omaisten parannustapojen järkipe
räistä kehkeytymistä maassamme,
ottaisiwat warsinkin aurinkokylwyt
huomioonsa, koska ne owat halwim
mat luonnonomaisistakin lääkkeistä.
Lieto.
Rakkaus oli kaiken keskus Jeesuk
sen toiminnassa. Antaa itsensä, elä
mänsä maailman elämäksi, sitä Jee
sus tahtoi.
Kun yö waan tulisi nopeammin; se
on, luulen ma, toinen yö.
Ajatukset hämmentywät ja minä
pyörryn.
Minä warmaankin olin nukkunut
kauan, sillä kun heräsin oli jo yö.
Muutoin kaikki kuin ennen, haa
woissa oli wielä sama tuska kuin
ennen, naapuri makasi siinä yhtä
suurena ja liikkumatonna.
Kowa aamutuuli nousee. Lehdet
liikkuwat tuulessa. Puoleksi-nukku
nut lintu lähtee lentoon. Tähdet
himmenewät. Tummansininen tai
was muuttuu harmaaksi ja tulee
täyteen hienoja hattaroita; harmaa
hämärä laskeutuu maan päälle. Al
kaa kolmas päiwä minun . . . kuin
ka sanonkaan? elämäänikö? kamp
paustani?
Kolmas . . . kuinka monta wielä
on jälellä? Kaikessa tapauksessa
waan harwat. Olen hywin heikko
enkä woi liikahtaa ruumiin luota.
Minun täytyy juoda. Tahdon
juoda kolme kertaa päiwässä: aa
mulla, puolenpäiwän aikaan ja il
lalla.
Muistelmia sota-ajalta.
Ähtärikin oli pahasti 1808 —09
wuosien sodan jaloissa. Menihän tä
män seurakunnan halki waltamaan
tie, jota myöten Wenäjän ja Suo
men sotajoukot marssiwat milloin
pohjoiseen, milloin etelään. Toisi
naan kulkiwat suomalaiset edellä ja
wenäläiset perässä, toisinaan taas
wenäläiset pakeniwat suomalaisten
tieltä. Wiimemainitunlainen oli
seikka sen jälkeen, kun wenäläiset
joutuiwat tappiolle Alawudella 17
päiwänä elokuuta 1808. Silloin he
kiireesti pakeniwat hajautuneina
kahdelle taholle, toinen ryhmä kun
samosi Wirroille, toinen Ähtäriin.
Jälkimmäinen ryhmä sai wielä ai
noastaan selkäänsä suomalaisilta
Nääsinsalmen tappelussa nykyisen
Inhan aseman lähellä ja Sotarämä
kön kahakassa Myllymäen aseman
luona. Näitä kahta tapausta kaiketi
eräs suomalaisten päällikkö tarkoit
ti, kun hän Ruotsin puolella jou
koilleen pitämässään jäähywäispu
heessa mainitsi Suomen joukkojen
woittaneen myös Ähtärissä.
Mutta minun tarkoitukseni ei ole
kerskua näillä esi-isäimme woitoilla,
waan olen tahtonut wiitata aluksi
siihen, että Ähtärissä etenkin walta
maantien warrella tunnettiin niihin
aikoihin sodan kauhut.
Riihimäen talo Ouluweden
kylässä Ähtärissä on aiwan tuon
maantien warrella. Tawallisissa
oloissa on maantiestä suurta siu
nausta seudun rauhallisille asukkail
le, mutta „ryssäkesänä" siitä oli
paljasta haittaa. Suomalaisen sota
wäen menettelystä paikkakunnan
asukkaita kohtaan en ole kuullut wa
lituksia, mutta tietä kulkewain we
näläisjoukkojen ratsut tallasiwat
syöttöaikoina ainakin Riihimäen ta
lon wiljapellot, mikäli niiden tuot
terra ei otettu muonakuormain täyt
teeksi. Wieläpä wenäläiset mursi
wat auki sen huoneen, johon talon
tawaroita oli koottu tallelle, ja wei
wät tawarat saaliinaan.
Se oli roswo amista, mutta tä
mähän kuuluu sodan menoon. Mi
tenkä omaisuudella olisi ollut lain
turwaa, kun ei hengelläkään sitä ol
lut! Sota on maantieroswoa pa
hempi. Roswo sanoo riistettäwäl
leen: „Rahat tai henki!" Sota ju
listaa: „Rahat ja henki!" Jopa
Päiwä on noussut. Päiwä tulee
kaiketi kuuma. Naapuri — kuinka
sinun käy? Olet nytkin jo kauhea.
Niin, hän oli kauhea. Tukka alkoi
lähteä. Luonnosta musta iho alkoi
muuttua waaleaksi ja keltaiseksi;
paisuneet kaswot oli sitä niin pin
goittaneet, että se korwien takana
oli haljennut. Puolisaappailla peite
tyt jalat oliwat niinikään paisuneet
ja isoja rakkoja nousi niistä ulos.
Koko ruumis oli paisunut. Mitä au
rinko sille tänään tekee?
Oli hirweätä maata niin likellä
häntä. Minun täytyy päästä pois,
maksakoon mitä maksaa. Mutta pää
senkö? Woin nostaa käsiwarttani,
pulloa awata, juoda; mutta woin
ko nostaa tuota raskasta ruumis
tani? Koetan sitä kuitenkin, waikka
pa tunnissa pääsisinkin waan puolen
askelta eteenpäin.
Koko aamu kuluu näihin ponnis
tuksiin. Tuskat owat kauheita, mut
ta mitä huolin minä siitä? En enää
tiedä, en woi enää ajatellakaan ter
ween ihmisen tunteita. Onpa niin
kuin olisin tuskiin tottunut. Olen
kumminkin wierittänyt itseni noin
kahden sylen päähän ja olen taas
63
sotalaitos aseellisen rauhankin aika
na sen tekee, kun se wie kansoilta
suurimmat werot ja kasarmeihin
parhaat pojat.
Wenäläiset — palataksemme jäl
leen Riihimäen oloihin — harjoit
tiwat kaikellaista ilkeyttä mitä suin
kin woiwat. Niinpä kerrankin, kun
talon emäntä oli lapsineen maan
tien warressa, ratsasti siitä ohi we
näläinen sotilas, jolla oli pitkä wäkä
päinen tanko kädessä ja joka, rat
sastaessaan pitäen tuota tankoa oja
na siwullepäin, sai emännän sillä
hameesta kiinni ja niin weti hän
tä perässään. Mutta kun emäntä
walitti ja lapset oikein itkiwät,
päästi sotamies sentään naisen wa
paaksi. Ettekö usko, että ryssällä oli
silloin riwous mielessä?
Wenäläisten ilkeyttä täytyikin ta
lon ihmisten pakoilla. Parkkoseksi
kutsuttu sydänmaa länteen päin ta
losta oli heidän tyyssijansa. Aina
kin karja oli siellä pidettäwä kaiken
kesää, sillä asukkaissa wallitsi pelko,
että jos wenäläiset olisiwat tawan
neet karjaa maantien warresta, niin
olisiwat he kohta ottaneet sen saa
liikseen. Riihimäen elämä oli näin
ollen „ryssäkesänä" ainakin puolit
tain pakolaiselämää.
Eräänä päiwänä oli talon mie
histä Kaarle Heikinpoika
Riihimäki taasen Parkkosen ta
kamaalla. Istuessaan niittyladossa,
johon hän oli tuonut waatteita säi
löön, näki hän yht'äkkiä ladon edes
sä kaksi wenäläistä, jotka oliwat tul
leet sydänmaalle saalista etsimään.
Warsinkin tappokarjan ryöstämis
toiwo oli pannut ryssäin parrat so
masti kutawoitsemaan. Samaan
mielialaan kuului, että kun he nä
kiwät suomalaisen mushikan (talon
pojan) edessään, heidän murhahi
monsa heti heräsi. Pian oli tehty
päätös: me hirtämme mushikan, on
han meitä kaksi yhtä wastaan. So
tasuunnitelmakin oli heti ikäänkuin
itsestään walmiina. Toinen jäi
owelle wartioitsemaan, ja toinen
tuli latoon, kädessään ne köydet,
jotka aluksi oliwat tarkoitetut pan
tawiksi Parkkoselta ryöstettäwäin
nautain sarwiin. Nyt niillä köysillä
piti Kaarle Riihimäki hirtettämän
aiwan armotta. Wenäläinen ripusti
jo köytensä orteen ja käwi käsiksi
Kaarleen. Mutta tämä, joka oli
wankka, terwe ja punakka mies par
haissa woimissaan, paiskasi hänet
entisellä paikallani. Mutta en saa
nut kauan raittiista ilmasta iloita,
jos raitis ilma ylimalkain on mah
dollinen kuuden askeleen päässä mä
tänewästä ruumiista. Tuuli kään
tyy ja tuo taas luokseni tuota hir
weää höyryä, josta minun on ka
mala olla. Tyhjää watsaani kouris
telee tuskallinen nälkä, niin että
kaikki sisälmykset kääntywät nurin.
Saastainen ilma wirtaa päälleni
wirtaamistaan.
Toiwotonna puhkeen minä itke
mään.
Aiwan ruhjottuna, tukahutettuna
makasin minä siina melkein tunno
tonna. Yht'äkkiä ... eikö se ole
kiihtyneen mielikuwitukseni petos
ta? Siltä ei näytä. Kuulen puhut
tawan. Kuulen hewosten kopinaa,
ihmisten ääniä. Olen huudahtaa,
mutta maltan mieltäni. Mutta jos
owat turkkilaisia? Mitä sitten?
Näihin tuskiin liittyi silloin uusia,
wielä kauheampia, jotka nostawat
hiukset pystyyn, kun niistä sano
malehdissä lukee. He nylkewät na
han ruumiista, panewat haawoite
tut jalat tuleen . . . Hywä, jos kaik
ki olisi siinä, mutta he owat kekse-


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Kristi Evangelium
är Guds kraft till salighet
för hwar och en som tror.
Rom. l: 16.
Evangelisk Tidning för Folket.
N:o 1 Utgifwes på föranstaltande af Lutherska Evangeli-föreningen i Finland. 16 årg.
Utkommer med 24 nummer i året.
Pris för årgång 3 Fmk Lösnummer 15 pi.
Den 2 Januari
Nyårshelsning
till
„Sändebudets" läsare.
Förr än bergen danades och du
skapade jorden och werlden, är du,
Gud, från ewighet till ewighet.
Wid årsskiftet ledas tankarna sjelf
fallet på alltings förgänglighet. De
flyende åren wittna om att slutet
nalkas. Och medan tiden ilar hän
inträffa stora förwandlingar på alla
områden. I synnerhet har menni
skolifwet att framwisa mångahanda
wexlingar.
Men Gud är oföränderlig. In
nan bergen danades och jorden och
werlden skapades war han, och han
lefwer ifrån ewighet till ewighet.
Hos honom finnes ingen förwand
ling. Han är och förblifwer den
ewiga kärleken, godheten, barmhertig-
Si, jag bådar
eder en stor glädje, hwilken
allt folk wederfaras skall.
Luc. 2: 10.
år 1891.
heten, wisheten, rättfärdigheten, san
ningen, lifwet, ljuset o. s. w. Allt
skapadt har en ända, men om Gud
säger psalmisten: jorden och him
larne förgås, men du förblifwer,
de föråldras alla, såsom en mantel
förwandlar du dem och de warda
förwandlade. Men du är den
samme och dina år taga ingen ända"
(Ps. 102: 27, 28).
Han är sålunda den fasta och för
blifwande grunden, på hwilken wi
tryggt bygga wår trosbyggnad. Till
honom få wi hålla oss under alla
wexlingar. Om wi deremot trygga
oss wid någonting annat, så komma
wi helt wisst på skam. Ty alla an
dra stöd och grunder äro wanskliga
och förgängliga.
Då wi nu afslutat ett år och be
gynna ett nytt, är ju den frågan
wäl på sin plats: „har jag inslagit


[User] <image>OCR:

[Assistant]
I Korea, Japans närmaste grann
rike, är så wäl missionen som bi
belöfwersättningen af ännu färskare
datum. Den första koreanska öf
wersättningen af Nya Testamentet
utgafs 1885 af banbrytaren inom


[User] <image>OCR:

[Assistant]
— Rakas Jeesus, sanoi hän, muu
ta minun kotini iloiseksi ja hauskaksi.
Suo, että isä ja äiti olisiwat hywiä
toisilleen ja pitäisiwät wähän minus
takin, olen niin onneton, kun ei ku
kaan muu kuin sinä, minua rakasta.
Isä pitää waan kapakasta - rakas
Jeesus, suo, ettei hän enää menisi
sinne, sitten ehkä äitikin woisi olla
iloisempi ja parempi....


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Det är i Jerusalem en längesedan
kär worden sed att på morgonen af
Kristi himmelsfärdsdag redan före sol
uppgången besöka himmelfärdsberget.
Särskildt i Syriska barnhemmet har
detta sedan åratal warit i bruk. Så
drog då äfwen detta år *) en liten skara
ut från Syriska barnhemmet och upp
på Oljoberget. Omkring tjugu barn
hemsgossar, ledsagade af en af sine lä
rare och någre handtwerksmästare samt
af pastor Schneller från Betlehem, ut
gjorde det lilla sällskapet. Till wår
glädje war äfwen Syriska barnhemmets
basunkör med om utflykten samt anför
des af snickaremästaren M., hwilken
gjort sina musikaliska studier i den ty
ska hembygden wid det holsteinska in
fanteriregimentets musikkår.
I barnhemmet lågo alle ännu i djup
sömn, då wi klockan half fyra på mor
gonen lemnade huset. När wi trädde
ut i den swala, friska morgonluften,
hwilade ännu dunkelhet och högtidlig
tystnad öfwer landskapet. Blott swagt
trädde de sköna konturerna af de kring
liggande bergen, särskildt Oljoberget,
fram ur natten. Författaren njöt det
företrädet att få rida på en åsna ur
Syriska barnhemmets stall. Efter några
minuter uppnådde wi, sedan wi från
barnhemmets port tågat af åt wenster,
det ställe, der under regntiden bäcken
Kidron första gången framträder med


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Mutta eikö Jeesuskin antanut meille melkein liika pal
jon, kun antoi Henkensä meidän edestämme? Wähempi
ei kuitenkaan riittänyt. Hirweän suuri on syntimme, kun
tarwitaan Jumalan Pojan pyhä weri sen poistamiseksi.
Moni kysyy: miksi Jeesuksen oli kärsittäwä ja kuinka Hänen
kuolemansa woi auttaa minua? Se kysymys wain osoittaa,
ettei hän tunne synnin hirmuisuutta ja luulee siitä woi
wansa helpommin wapautua, tai jotenkin muuten kuin
Jumalan awulla.
Jumala tuli Jeesuksessa ihmisille awuksi ja liittyi ihmis
kuntaan, antaen sille synnittömän weren, joka puhdistaa
synnistä niitä, jotka uskowat. Sillä „Jumala oli Kristuk
sessa ja sowitti maailman itsensä kanssa eikä lue heille heidän
rikkomuksiaan." 2 Kor. 5: 19. Siihen minä tyydyn, kun
Jumala niin sanoo, sillä Hänen sanansa on tosi. Kiitetty
olkoon Jumala siitä! Nyt woin iloisena ja wapautettuna
wiettää Joulua, katsellen Jeesuksen elämää seimeltä ristille.
Joulu-Kynttilä kirkas, loista,
Huolet harmajat hetkeks'
poista!
Kerro synnystä suuren lapsen,
iloks' nuoren ja harmaahapsen!


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Itämaan tietäjät.
Linnan rauniot.
Kissaa syöttämässä.
Lumen luonnissa.
Awun tuoja.
Pohjolan yö.
Kain ja Aabel.
Lootin pelastus Sodomasta.
saada yhä enempi waikuttaa kansamme keskuudessa.
Anna „Kotimaa" lehden päästä lewiämään laajalti ja
tulemaan suureksi siunaukseksi.
Anna ihmisten enempi sywentyä Raamatun sanaan,
niin ettei herätysten waikutukset menisi turhaan. Wai
kuta Herra itse Raamatun lukemista ja tutkimista, jonka
kautta syntyisi uusia työmiehiä Sinun wainiollesi. Siu
naa kristillinen kansanopistotyö, niin että nuorison ri
weistä lähtisi Sinun todistajiasi. Lähetä Herra uusia,
Henkesi täyttämiä työntekijöitä eloosi kansamme keskuu
teen sekä kaukaiseen Karjalaan ja perimäiseen Pohjolaan,
kuin myös Wenäjälle, jossa olet owia awannut työtäsi
warten. Siunaa pakanalähetystä kaukaisilla työmailla.
Sinun sanastasi pidämme kiini, kun olet luwannut siu
nata ja olla kanssamme joka päiwä. Kiitos olkoon Si
nulle kaikesta! Kiitos siitä, että kuulet rukouksemme!
Anna meille ihana Joulu, että meille yhä enempi
kirkastuisi Sinun wanhurskautesi ja autuutesi! Amen.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Evangelisk Tidning för Folket.
N:o 10. Utgifwes på föranstaltande af Lutherska Evangeli-föreningen i Finland. 14 årg.
Utkommer med 24 nummer i året.
Den 15 Maj Pris för årgång 3 Fmf Lösnummer 15 pi. år 1889.
En lärorik predikan af Dr.
M. Luther
på Andra Söndagen efter Påsk.
Text. Joh. 21: 15—25.
1) Då Kristus tre gånger frågat
Petrus, om han hade Honom kär,
och Petrus tre gånger swarat: Ja,
jag har Dig kär, det wet du; anbe
falde Han honom tre gånger sina
får och sade: föd mina får. Sedan
förkunnar Han honom hans död och
säger: Sannerligen, sannerligen säger
jag dig, Petrus, då du war ung,
omgjordade du dig sjelf och gick, hwart
du wille; men då du warder gam
mal, skall du utsträcka dina händer
och en annan skall omgjorda dig och
leda dig, dit du icke will. Så kom
ma då i ordningen de orden: „Följ
mig"; likasom skulle Han säga: Eme
dan det skall gå dig på detta sätt,
så tänk på mig och följ mig, gif
dig willigt i döden. Ty att detta
följandet betecknar döendet, det är


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Jesus ennustettu, tullut, tulewa.
Koko Raamattu eli Sana on Jesusta
Kristusta täynä, sillä onhan Jesus Ju
malan Sana. Ja koko Raamattu on
Jesuksen sowintotyöstä, josta woidaan
sanoa puhuttawan kolmessa jaksossa: Je
sus ennustettu, tullut, tulewa.
Koko Wanha Raamattu ennustaa Jesuk
sen tulemista syntiin lankeemisesta asti,
jolloin annettiin lupaus että waimon sie
men on rikki, polkewa käärmeen pään,
aina profeetta Malakiaan asti, jonka
kautta ennustetaan liiton enkelin tulewan
walmistamaan tietä Jesukselle. Uuden
Testamentin ewankeliot puhuwat sitte tul
leesta Messiaasta ja Hänen uudesta lii
tostaan. Mutta tulewasta Kuninkaasta
antaa tietoja etupäässä Ilmestyskirja,
joskin siitä asiasta muuallakin Raama
tussa siellä täällä puhutaan.
Kun Kristuksesta on niin paljon en
nustettu, woimme wiitata tässä ainoasti
johonkuhun paikkaan, esim. Esaian 42:
1 — 7. Siinä puhutaan Jumalan Palwe
lijasta, Hänen Walitustaan, johon Hänen
sielunsa mielistyy. Samaa julisti tai
waallinen ääni, kun Jesus oli kastettu:
„Tämä on Minun rakas Poikani, johon
Minä mielistyin". Ja Johannes kastaja
todisti Hänen tulewan kastamaan Pyhällä
Hengellä ja tulella. Samoin sanoo Herra
Esaian kantta: „Minä annan Henkeni
Hänelle, Hän on saattawa oikeuden pa
kanakansoille". Kristus oli jakawa Ju
malan lain eli oikeuden pakanoille, tekewä
yleiseksi pelastuksen mahdollisuuden ja
awaawa ihmisille tien Jumalan armon
aarteille. Hän oli tulewa tuomaan su
loista sanomaa, ewankeliumia taiwaasta
maan päälle ihmisten lasten luo.
Edelleen kuwaa Esaias tulewaa Messi
asta: „Ei Hän huuda eikä kilju, eikä
Hän kuuluta ääntään kujilla". Tulewa
Messias oli olewa wastakohta ihmisten
mahtawille, jotka suurella korskalla kulke
wat ja edellään torwella toitottawat. Ju
malan suuruus on niin erilainen kuin ih
misten. Kun itse Jumalan Poika astui
alas ihmisten joukkoon, tuli Hän niin eri
laisena kuin ihmiset olisiwat halunneet.
Miksi? Warmaankin siksi että johtaisi ih
miset oikeaa suuruutta etsimään sisällisestä
mielen muutoksesta, sillä ihmiset oliwat
aikain kuluessa joutuneet kowin kauwaksi
Luojastaan ja Hänen laistaan, etsien sitä
mikä ihmisten on eikä sitä mikä Jumalan
on. Siksi tahtoi Jumalan Poika puhua
ihmisten sydämiin jumalallista sydä
men kieltä, johon tarwitaan hiljaisuutta
ja joka ei woi käydä päinsä melulla eikä


[User] <image>OCR:

[Assistant] En himmelsfärdsmorgon på Oljoberget.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
(Ur „Missionsblad från Palestina".)
Det är i Jerusalem en längesedan
kär worden sed att på morgonen af
Kristi himmelsfärdsdag redan före sol
uppgången besöka himmelfärdsberget.
Särskildt i Syriska barnhemmet har
detta sedan åratal warit i bruk. Så
drog då äfwen detta år *) en liten skara
ut från Syriska barnhemmet och upp
på Oljoberget. Omkring tjugu barn
hemsgossar, ledsagade af en af sine lä
rare och någre handtwerksmästare samt
af pastor Schneller från Betlehem, ut
gjorde det lilla sällskapet. Till wår
glädje war äfwen Syriska barnhemmets
basunkör med om utflykten samt anför
des af snickaremästaren M., hwilken
gjort sina musikaliska studier i den ty
ska hembygden wid det holsteinska in
fanteriregimentets musikkår.


[User] <image>OCR:

[Assistant] (Meddeladt af en själasörjare.)


[User] <image>OCR:

[Assistant]
klart nog, och alla lärjungar för
stodo det ock så, och det är ett klart
och lätt evangelium.
2) Men en förträfflig och märk
wärdig lärdom har Han härutinnan
gifwit oss, för hwars skull ock Kri
stus afwisade Petrus med sådana
ord, och är denna: Utan afseende
på alla helgons exempel och lefwerne
bör hwar och en gifwa akt på hwad
honom är befalt och sköta sin kal
lelse. O, detta är en så högst nöd
wändig, helsosam lärdom. Det är
ett nästan allmänt misstag, att wi
se på de heligas gerningar, och så
som de wandrat, wilja wi göra efter,
menande, att det wore wäl och för
träffligt gjordt. Sådant föranleda
och yrka de onyttiga sqwallrare, som
predika de kära helgonens lefwerne
och icke rätt framhålla det till exem
pel för folket. På helt annat sätt
handlar och talar här Kristus. Pet
rus är en bild af sådana ostadiga
wandringsmän. Då Kristus hade


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Härefter hölls af prosten A. O.
Törnudd ett längre, sakrikt före
drag om själasörjarens werksamhet wid
sjukbesök. Det om rik erfarenhet witt
nande, enkla och dock på sak gående fö
redraget afhördes med allwarlig upp
märksamhet af såwäl öfriga mötesdel
tagare som de tillstädeskomne talrika
åhörarene, bland hwilka märktes ett ej
så litet antal allmogemän och kwinnor.
Diskussionen widtog därefter med 5:te
frågan: Diakoniss-saken.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Den finska missionen i Owambo tog
sin början, kan man säga, år 1868, då
(den 24 Juni, Johannedagsmorgonen)
de första missionärerna från Finland sän
des dit, ehuru de först efter twenne års
förlopp, år 1870, anlände till deras be
stämmelseort. Den ofwannämnda Johan
nedagsmorgonen trodde mången missions
wän sig redan med glädje se sitt hopp
till hälften gånget i fullbordan, allden
stund man nu war i stånd att till de
fjerran boende arma hedningarna sända
frids-budbärare, uppwuxne i det finska
folkets sköte; men knapt torde någon af
de sändande eller sände rätt insett de
swåra hinder, som på ett oupparbetadt
missionsfält möta missionärerne. Owam
bofolket, en jordbrukande stam af södra
Afrikas negrer, är wisserligen af natu
ren gladt och wänligt och innehar, jem
fördt med de boskapsskötsel- idkande neg
rerne, en wisz grad af bildning; men lef
wer dock i allt slags hednamörker, obe
näget för allt nytt och isynnerhet för kri
stendom. Missionärerne delade sig på
twenne stammar eller konungariken, och
då twå år senare — är 1870 — ytter
ligare twenne bröder utsändes, så att
missionärernes antal steg till nio (twenne
handtwerkarebröder oräknade), utsträckte de
sin werksamhet till fyra konungariken.
I början ingaf allt godt hopp. Men
knapt hade missionärerne fått sina bo
ningar uppförda och något lärt sig fol
kets språk, och folket wänjt sig wid dem
och begynt infinna sig till predikningarna,
innan en förföljelse uppstod, som hotade


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Hän pienen morsiamen johdatti
Ja taiwaan waatteihin nyt puetti.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Så är det ämnadt. Men Herren al
lena är det, som gifwer kraft och för
måga härtill. Derföre bedja wi inner
ligt och enträget de kristna bröder och
systrar, som läsa wårt blad, att de fli
tigt i bönen frambära äfwen detta före
tag till Honom, af hwilken all god gåf
wa kommer, samt bedja om Hans wäl
signelse och Hans Andas bistånd. Ty
utan Honom förmå wi icke heller på
detta sätt någonting uträtta till förherr
ligande af Hans namn och till befräm
jande af Hans rike. — O, Herre! hjelp
Du och låt wäl gå!


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Detta bör uppmuntra dem att
flitigt och oförtrutet wisa sig så
som ett andligt prästerskap emot
de många, som ännu icke känna
Kristus och hans heliga evange
lium, att det må heta: De tro,
därföre talade. O, att mången
ibland oss skulle besinna sin synd,
nåd och sitt djupa elände! O, att
många skulle wäckas till hunger
och törst efter Kristus, wår Mes
sias, och hans rättfärdighet, som
allena inför Gud gäller. Han,
wår store öfwerstepräst, törstar
efter människosjälar; han läm
nar inga medel obegagnade för
att draga dem till Fadren. Där
före söker han dem också med sin
nåd och påminner dem om, att
förlåten, som skiljde dem från
deras lifs Gud, rämnat, hwar
före alla hafwa fritt tillträde.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Evangelisk Tidning för Folket.
N:o 1 Utgifwes på föranstaltande af Lutherska Evangeli-föreningen i Finland. 16 årg.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
händer, wälsignar fadren kalken och brö
det, som han utdelar kring bordet. Så
wäl hos fattig som rik äro rätterna både
goda och många. Under måltiden afsjun
gas under fadrens ledning sånger, som
handla om Israels utgång ifrån Egyp
ten, om den ewiga sabbatshwilan, om
den saliga Messiastiden efter Israels
församlande till fäderneslandet o. s. w.
Fromma israeliter läsa Bibeln men isyn
nerhet Talmud till sent på natten.
Natten är förliden, och sabbatsmorgo
nen wäcker hwarje israelit att skynda till
synagogan. Det börjar knappast dagas,
och gatorna förete en liflig anblick af is
raeliter, som i skymningen hasta till sy
nagogan; de läsa psalmer och delar af
Talmud, till dess gudstjensten börjar kl.
8. Denna är delad i tre delar, twå
motswara sabbatsoffren, och den mellersta
utgöras af dagens text, som, delad i sju
delar, uppläses af efter hwarandra fram
kallade sju män. Det anses för en stor
ära att wara en af de sju kallade, och
derpå lär man i allmänhet känna ens
anseende i samhället. En fremling, som
man will hedra inför hela församlingen
såsom en from, talmudbeläsen israelit,
bjudes ock härtill. Det war förut bruk
ligt, att den framkallade i korthet yttrade
något om innehållet af det stycke, honom
blifwit förelagdt, såsom ock Jesus gjorde
i Nazarets synagoga (Luk. 4: 16—28)
och apostelen Paulus i Antiokias syna
goga (Apg. 13: 15); men omsider blef
detta afskaffadt, kanske för att hindra ju
dekristna att bekänna Kristus.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Näin Hän eli ja waikutti parantaen sairaita ja tehden
hywää awuttomille. Hän oli woideltu saattamaan hywää
sanomaa hiljaisille ja odottawille. Hän sitoi haawoittuneita
sydämiä, wapautti synnin wankia ja julisti ihanan armon
ajan Herralta kurjalle ihmiskunnalle. Es. 61: 1. Wielä
tulee Hän kerran koston päiwänkin tuojana, tuomitsemaan
maailmaa ja lohduttamaan niitä, jotka kaipaawat täydelli
syyttä (2 w.). Mutta nyt on armon suloinen aika, jolloin
taiwaalliset tawarat owat tarjona ihmiskunnalle. Harwat
niitä kuitenkin huoliwat, enimmät ylenkatsoen jättäwät ne
syrjään, nauttien waan maallisia tawaroita, jotka owat tätä
aikaa warten, ja niitten kanssa hukkuwat.
Oi ihanaa, kuinka täydellisen pelastuksen Jeesus meille
walmisti elämällään, kärsimisellään, kuolemallaan, täydelli
sellä sowintotyöllään! Woi kuitenkin, ettei ihmiset sitä ota
wastaan, waan halpana, tarpeettomana, käsittämättömänä
sen pitäwät. Ja sentähden hukkuwat. Sowintotyö ris
tillä oli jo ennustettu, se ilmoitettiin edeltäpäin. Kuinka
sitä olisi tiedetty, ellei Henki olisi sitä ilmoittanut? Ja sen
tähden on se Jumalasta. Se on aiwan wälttämätön meille.
Lue Es. 53, niin että joka paikan kohdistat itseesi, silloin
tulet wakuutetuksi siitä, että Jeesuksen kärsiminen ja kuolema
on siinä kuwattu ja se on sinun pelastuksesi. Sillä totisesti
woi Hän, Jumalan Poika, kantaa sairautesi ja syntisi. Häntä
lyötiin sinun ja minun syntein tähden ja Hänen haawansa
tuliwat meille terweydeksi. Oi, ystäwäni, joka epäilet,
että sinun syntisi eiwät ole siinä pyhässä kärsimisessä pois
otetut, usko tämä ja lue se näin:
„Minä eksyin kuin lammas, minä kuljin omille teilleni:
mutta Herra heitti kaikki minun syntini Hänen päälleen."
Es. 53: 6.
Sinäkin eksyit, sinunkin syntisi kohdistuiwat Jeesukseen.
Joulu-Kynttilä kirkas, loista?
Joulu-Kynttilä kirkas, loista,
poista surua orvon, poista!
Kerro synnystä Jeesus-lapsen
riemuks' nuoren ja harmaa
hapsen.


[User] <image>OCR:

[Assistant]
Följande morgon stod solen redan
högt på himmelen, då wi åter kommo
upp på däck. Wädret war det allra
härligaste, man kan tänka sig, så wi
kunde se wida omkring oss dock utan
att upptäcka land på något håll. En
dast någon ensam seglare syntes här
och där glida långsamt fram öfwer de
glittrande wågorna. Då det war Her
rens sabbatsdag och hela naturen med
sin storslagenhet och höghet så mäktigt
stämde sinnet till högtid, beslöto wi att
hålla gudstjänst ombord. Sedan kap
tenen gifwit sitt tillstånd samt låtit
därom signalera, samlades å mellandäck