Question: Jací Čechoslováci dostali Nobelovu cenu?

ni v tom kraji, kde žádných Čechů není. To prý je do »nebe volající křivda«, neboť Němec prý se dříve naučí francouzsky, anglicky a italsky dohromady než některé z řečí slovanských. — Víme sice, že Němci filologickým talentem nevynikají, že však toto tvrzení páně Mengerovo je liché, mohli bychom dokázati na štěstí tisícerými příklady. V Čechách jest aspoň stokrát tolik Němců, již dobře přiučili se češtině, než těch, kteří tak trochu smluviti se dovedou francouzsky. O angličině a italštině zde ani mluviti nechceme. Ostatně kdo za to může, že v Čechách a na Moravě žijí dvě třetiny Čechů a je- dna třetina Němců? Zda-li by se svět ne

krajany dohodnout a dosud umíme — aspoň my „lepší“ Češi — všickni německy. Jak by to dopadalo teprve potom, až bychom si musili ukazovat a vyrovnávat se a smiřovat pomocí prstů, jako němí. A my se vyrovnat a smířit musíme už k vůli panu josefodolskému Leitenbergrovi. Neníliž pravda, pane Mattuši? Co nám vůbec pomohlo to věčné kočkování s Němci? Proč štvete neustálo na pány, již zajisté tuze dobře smýšlejí to s tím naším věčně neposedlým národem, proč štvete na příklad zase na pana rektora Randu? Kdysi byl na universitě také rektor. Jmenoval se Jan Jesenský z Jeseného a to byl člověk dle vaší chutě. Nechtěl také slyšet o německých zkouškách na české universitě a víte,

Obhájce dr. Rosner: Chtěl jste zastrašiti Čechy z Moravy anaho jen Čechy z království? Obžal.: Jen ty z království. Obhájce dr. Rosner: Snad jenom tak zvané vůdce Čechů zde v Brně, ne? Obžal.: Ano. Předs.: Čtete nějaké noviny nebo spisy? Obžal.: Nikoliv. Předs.: Nečetl jste snad nikdy o attentátech v jiných novinách? Obžal.: Ano. Předs.: Ve kterých? Obžal.: Byly to altentáty v Praze, ve Fran- eii atd. Předs.: A kde jste to četl? Obžal.: V Morgenpostu. Štát. návl.: To jste také četl, co se s útočniky ve Francii stalo, a to vás nezaleklo. Obžal.: My jsme nechtěli nikomu ublížiti. Předs.: A přece jste dávali do pum patrony, hřebíky ald. Jak to přijde? Povězte nám jaké povahy je Gottwald? Ohžal.: Jn to mírný člověk a píše také básně. Předs.: Jaké básně? Obžal.: Antisemitské. Potom následovaly výslechy ostatních dvou obžalovaných a několika svědků, které neposkytly nic zajímavého. Zítra bude v přelíčení pokračováno,

Slavný německý spisovatel se stal naším občanem. Obec Proseč udělila spisovateli Thomasu Mannovi občanství. Mann stal se tak československým občanem. Je to proslulý spisovatel, který byl poctěn Nobelovou cenou. V přednášce, kterou proslovil tento týden v Praze, řekl Mann: „Chci dokázat, že lze zůstat dobrým Němcem a při tom být dobrým občanem Československé republiky. V Anglii našli nejstarší lidskou lebku. Anglický učenec Marston našel při vykopávkách v Anglii prastarou lidskou lebku. Její stáří odhadují badatelé na 150.000 lef. Byla by to nejstarší lidská lebka, jaká byla kdy nalezena. Chlapec zabil ve rvačce kamaráda. V pátek hráli si na zamrzlém rybníce v malé obci u Nových Zámků na ledě dva hoši. Při tom se dostali do sporu. Jeden z nich uchopil poleno a udeřil jím svého kamaráda do spánku. Ten klesl v bezvědomí. Odvezli ho rychle do nemocnice, ale chlapec tam v neděli skonal. Z malých příčin — velké následky! Čínský vlak shožel. V rychlíku, který jel do Kanfonu, vypukl požár.


Question: Jak probíhal atentát na Heydricha?

run. Dotkli se také otázky vypsání desetimilionové odměny za dopadení atentátníků na Heydricha a podotkli, že skutečnými udavačí byli jakýsi Čurda a Gerik, kteří dostali za svoje zrádcovství po pěti milionech korun, při čemž se ke všemu ještě stali úředníky protiparašulistického oddělení pražského gestapa.

Téměř vyvrcholením čtvrtečního přelíčení byla chvíle, kdy Daluege prohlásil Frankův článek, který byl Frankem uveřejněn v listu »Der neue Tag«, za lzivý. Frank v něm totiž píše že nad umírajícím Heydrichem učinil Frank a Daluege slib, že budou pokračovat v Heydrichově politické linii. Daluege prohlásil, že Frank u Heydricha před jeho smrtí nebyl a že celý článek je vymyšlen. Jako svědka uváděl lékaře, který dlel u Heydricha před jeho smrtí. Přelíčení pokračuje v pátek v 9 hodin

Tiso: Nechtěl. Předseda: A nejel tam také proto, že přísahal věrnost republice a nechtěl být zrádcem? Tiso rdí, že tomu není tak. Tiso telefonoval z Berlína Hůchoví, aniž by mu byl oznámil, co Hitler chce. Jen po něm žádat, aby svolal slovenský sněm, Předseda: Nevyčítalo vám svědomi, ze pášete zradu na Československé repu

Frank a Dalnege »Blíže jsem Franka poznal teprve r. 1941,« praví Daluege v protokolu, »avšak jeden z vedoucích SSmanů mi psal, že Frank je neupřímný, zákeřný a úskočný. Cynický byl Frankův poměr k manželce Heydrichově po atentátu a stejně hluboce jsem byl otřesen — snaží se nasaditi si masku lidskosti tento tisícinásobný vrah —


Question: Jak probíhal atentát na Heydricha?

Téměř vyvrcholením čtvrtečního přelíčení byla chvíle, kdy Daluege prohlásil Frankův článek, který byl Frankem uveřejněn v listu »Der neue Tag«, za lzivý. Frank v něm totiž píše že nad umírajícím Heydrichem učinil Frank a Daluege slib, že budou pokračovat v Heydrichově politické linii. Daluege prohlásil, že Frank u Heydricha před jeho smrtí nebyl a že celý článek je vymyšlen. Jako svědka uváděl lékaře, který dlel u Heydricha před jeho smrtí. Přelíčení pokračuje v pátek v 9 hodin

Zatčení těchto nejvyšších funkcionářů zláme páteř jakékoli další organisaci hnutí »vlkodlaků«, ač se nesmí zapomínat, že organisační štáby SA a Hitlerovy mládeže ještě nebyly dopadeny. Kurt Daluege, označený v seznamu zajatců druhé britské armády jako bývalý nejvyšší velitel německé uniformované policie, byl v Československu za války smutně znám jako t. zv. zastupující protektor v Čechách a na Moravě, kterým byl jmenován po Heyd

Tiso: Nechtěl. Předseda: A nejel tam také proto, že přísahal věrnost republice a nechtěl být zrádcem? Tiso rdí, že tomu není tak. Tiso telefonoval z Berlína Hůchoví, aniž by mu byl oznámil, co Hitler chce. Jen po něm žádat, aby svolal slovenský sněm, Předseda: Nevyčítalo vám svědomi, ze pášete zradu na Československé repu

Praha, 30. března. Po polední přestávce došlo včera k projednávání trestní věci proti Frankovi ohledně Lidic. Byl čten protokol Frankovy výpovědi. Předseda kladl Frankovi otázky, na které obžalovaný odpovídal. Frank řekl, že byl v Lidicích, ale na provádění exekuce neměl účasti. Jel tam z Berlína, kde byl na státním pohřbu Heydrichově. Byl to snad 9. červenec 1942. Frank mluvil v Berlíně Hitler mu však nedal příkaz ohledně nastávajících opatření. Kdo přišel s myšlenkou zničení Lidic, Frank neví. O přípravách dostal zprávu po návratu od velitele bezpečnostní služby, který mu sdělil, že zatím došel Hitlerův rozkaz na říšského protektora ohledně Lidic tohoto znění: »Muže postřílet, ženy do koncentračních táborů, děti do výchovných ú- stavů.« Frank dále vypovídá, že důvodem byla odplata za ukrývání atentátníků a jejich pomocníků obyvateli Lidic. Na otázku předsedy,


Question: Jak probíhala Španělská občanská válka?

již tehdy stála po boku Sovětského svazu a na straně těch, kdož tehdy španělskému lidu v boji účinně pomáhali. Západní demokracie v druhé světové válce pozdě poznaly, jak se jich přímo dotýká fašistický osud Španělska, které nejen okupovalo Tanger, ale nakonec stavělo modré divise proti Rudé armádě. Není náhodné, že his-

: Mírumilovná, přátelská smlouva německojaponská není proti nikomu namířena. ve které je značná část Němců, odpůrců Hitlerových. Němci bojují proti Němcům. Německá občanská válka bojuje na španě

jsem při ladění přístroje chytl Salamanku, kde byl hlavní stan fašistických povstalců. Náhoda mi přála a kdosi mluvil u mikrofonu. Španělsky jsem se již naučil natolik, že jsem dobře rozuměl. Hlasatel u přistroje vykládal o včerejším bombardování letadly. Shodili prý povstalečtí letci (italští nebo němečtí?) 8 těžkých bomb a zničili ve- škerou naši baterii a dvacet zásobníků munice a všechno je prý u baterií mrtvé. Musel jsem se tomu smát, poněvadž sám jsem byl jeden z těch mrtvých. Ani jeden člověk nebyl zraněn, neřku-li zabit a dělům i jiným přístrojům se rovněž ničeho nestalo. Tak fašistický hlasatel hlásil triumfy povstaleckých letců. Podobných vítězství povstaleckým generálům ze srdce přeji. Poslouchali-li salamanského hlasatele zahraniční novináři, tak jistě hlásili svým listům opět jeden úspěch povstalců. Tak má často svět zmatené zprávy ze španělského bojiště o občanské válce a nedovede se v ní vyznati. Na madridské frontě jsme dlouho neprodlévali. Odjeli jsme do Guadalajary, kde byli fašisté biti a Italové se tak smutně proslavili. Tam jsme opět zůstali asi 7 týdnů.

Německé obavy z vítězství španělské demokracie. Jisto je, že nacisté v Německu bojí se vítězství lidové fronty ve Španělsku. Lekají se důsledků, které bude míti výsledek boje ve Španělsku pro vnitřní poměry v Německu. Láká je také vyhlídka, že v případě porážky španělské demokracie u- sadilo by se Německo Francii v týlu za Pyrenejemi. Proto se zapletli nacisté do španělských událostí, ale počítali patrně s tím, že jejich zákrok vyvolá rychlé rozhodnutí v předpokladu, že demokracie není schopna vydržeti ozbrojený fašistický nápor podporovaný z ciziny. Španělská demokracie nebyla však opuštěna i když se k ní zbaběle zachovaly veliké západní demokracie. Ujal se jí Sovětský svaz a a pod jeho ochranou španělská demokracie opřená o dělnické masy zorganisovala své síly. Vítězství Francovo není jisté, spíše dá se soudit, že bez velmi vydatné pomoci z ciziny Franco podlehne. A samozřejmě tato okolnost naplňuje řiditele Třetí říše velikými obavami. Dnes by vítězství demokracie ve Španělsku nebylo jen vítězstvím nad fašistickými povstalci, ale také vítězstvím nad Hitlerovým Německem Po boku španělských pluků bojuje mezinárodn


Question: Jak prohlásily Spojené Státy nezávislost?

Anglie si činí nárok na severní pól? Sir Gilbert Parker v dolní anglické sně movně prohlásil, že učiní dotaz na premiéra zdali země na severním pólu (není dosud jisto zdali jaká je!) považována býti má za příslušnou ke Kanadě a je-li tomu tak, zdali vztyčení americké vlajky dává Spojeným státům ameri- ckým na tuto zemi nějakého práva?

e zprávy o tom, jaké krveprolévání spůsobují Indiáni. Za dvě neděle bylo povražděno 50 osadníků; následkem toho osadníci poděšeni prchají na východ. Z Washingtonu. 10. června. (Jihoamerická republika Chili) uznala povstalce kubské za stranu válku vedoucí. — 6. června. (Doktorka a diplomatka.) Známá paní dr. Walkerová žádala státního sekretáře Fishe, aby jí udělil místo sokretáře při americkém vyslanectví v Madridě. Ministr však odmítl žádost její rozhodně, ačkoliv zdvořile. Časopis „New-York Times“ dělaje si z toho úšklebek praví, že konečně dočkají se Spojené Obce americké i toho, že budou míti černou presidentku.

Svaz sovětských socialistických republik slaví dnes své 26. výročí K prvnímu výročí lidově demokratické Rumunské republiky Jak se bude provádět mechanisace v pětiletce Amerika, jaká je

Zejtřejší den. Na 4. července slaví Spojené Státy památku prohlášení neodvislosti od Anglicka. Není to den založení americké svobody, neboť Amerika byla svobodnou už před prohlášením neodvislosti — byla vždycky svobodnou. Takový stav, v jakém kolonie anglické v Americe se nalézaly neb nalézají, jest nejednomu národu na pevnině evropské idealem svobody. Avšak že neodvislost čili úplná samospráva také za něco stojí, a že pro vývin národa vlastně samospráva větší ještě má váhu nežli svoboda pod cizí správou a cizím vedením, to ukazují dějiny Spojených Států od prohlášení neodvislosti. Co by byly Spojené Státy jsouce jenom odvislou osadou angli- ckou — co by byly, kdyby nějaký vzdálený říšský sněm byl opanoval záležitosti jejich? Co by jim byla prospěla svoboda cizí mocí udílená a cizími řády pravidlovaná? Pročež den prohlášení neodvislosti právem slaví se co svátek národní ve Spojených Státech — slaví se zde co největší svátek v ro


Question: Jak se Lenin dostal k moci?

Leninův — Maxim Gorkij nám praví jasně, jak nesmírně Lenin trpěl za krvavé epochy komunismu. Jak bolestně nesl podle jeho názoru nezbytné násilí na výboj, nikoli jen na obranu. Vzpomeneme-li však na druhého ruského extrémního velikána — Tolstého, nemůžeme přiřknout Leninovi bezvýhradný titul hrdiny budoucnosti. Lenin bojoval hrdinsky pro budoucnost hrdinnými prostředky minulosti — to jest násilím. Na tomto smutném taktu nelze ničeho měnit. Francouzská revoluce prý měla své Jakobíny, proč by prý nesměla mít ruská revoluce svoji Čeku? Francouzskou revoluci dělí však od revoluce ruské dvě století. Byla-li před dvěma stoletími oprávněna výtka brutálnosti francouzské revoluce, jest tato výtka o- právněna vůči revoluci ruské dvojnásob. Vraždilo prý se ve jménu císařů a cara, proč by se tedy nesmělo vraždit ve jménu sociální spravedlnosti? V Rusku se však nevraždilo jen ve jménu sociální spravedlnosti. Vraždilo se tam i pro odchylný názor na sociální spr

tězil. Jaké to byly vlastnosti a předpoklady, které jej vedly k vítězství a učinily jej vůdcem těch, kteří zvítězili? Bylo to především bezvýhradné odevz- dání své osoby do služeb historického úkolu. Lenin nebyl každou vteřinu svého života ničím jiným než revolučním vůdcem. Bylo to jeho povolání, jako u jiného být malířem nebo stavitelem. Mimo žurnalistiku ve službách revolučních idei se nedal spoutat žádným občanským povoláním. Druhým rysem jeho průpravy bylo hluboké vzdělání theoretické. Lenin podobně jako Marx byl velikým čtenářem. V emigraci hleděl vždy být nablízku nějaké dobré knihovny a získat si do ní přístup. Pro svou činnost žurnalistickou a spisovatelskou konal rozsáhlá studia nejen politická a národohospodářská, ale i z oboru čisté filosofie. Jsou zachovány a vydány jeho výpisky z rozličných filosofických děl. Nebylo to však žádné studium papírové. Bylo spojeno se stálým studiem lidí. Lenin se vášnivě zajímal o lidi, o jejich způsob myšlení i života. A podobně se věnoval i studiu přírodních věd. V

cialistického Sovětského svazu. Odevzdání Leninovy síně československému lidu je novým důkazem slovanské vzájemnosti. Lid Sovětského svazu to jistě přijme s povděkem a úctou k československému lidu. Z řeči soudruha Dolanského pronesené při slavnostním otevření Je tomu 34 let, co se v těchto místech konala památná šestá Všeruská konference sociálnědemokratické strany a co zde na krátkou dobu prodléval Vladimír Iljič Lenin. Vzpomínáme dnes oněch pamětihodných dnů zároveň s dnem 22. výročí Leninovy smrti. O Leninovi více než o kterékoliv veliké postavě lidských dějin platí slova jednoho z největších ruských filosofů Plechanova, která n

nam, ohromná síla.« Genialita Leninova spočívá v tom, že pojal marxistické učení nikoli dogmaticky, ale tvořivě. Nikoliv litera nebo formule, ale duch a podstata marxismu byly rozhodující pro Lenina. Marxismus vzniklý ve čtyřicátých letech minulého století byl geniálním zevšeobecněním revolučního demokratického hnutí, důstojným pokračovatelem pokrokových idejí lidstva. Lenin zevšeobecnil zkušenosti revolučního hnutí v nové historické situaci. Obohatil marxismus a přizpůsobil jej k novým, změněným historickým podmínkám. Zároveň ale zevšeobecnil také nejbohatší zkušeností ruského revolučního osvobozeneckého hnutí, zkušenosti třech ruských (Pokrač. na str. 2.)


Question: Jak se Mussolini dostal k moci?

dem svědčí vlastně o tom, že fašismus se svou ideologií a metodami je v koncích a hledá východisko, jak by zachránil aspoň vládu fašismu podle jména a při tom přiblížil se demokratickému řízení. Je to příznačné právě v době, kdy v Německu dosáhl Hitler moci, zdůrazňuje jen vládu pevné ruky a hrozí všem odpůrcům koncentračními tábory. Mussolini dobře vytušil nesnáze fašismu a vytyčuje fašistickým státníkům úkoly, které se tak diametrálně rozbíhají se vším tím, co vůdcové fašismu dosud hlásali. Není snad daleká doba, kdy se dočkáme toho, že Mu- ssolini bude opěvovati znovu demokratická hesla a bude hlásati návrat k vládě lidu. Při kaučukové povaze Mussoliniho nebylo by to nic zvláštního ani překvapujícího. Dovedl se přeměniti z radikálního socialisty

Co se stalo v Italii zase? Vyhrabali z hrobu mršinu — Kam jen asi nyní poděla se. když už führer není v Berlínu?

Fašisté před Státním soudem. Druhý a třetí týden procesu. Fašistická klepeta v armádě. Proces s útočníky na židenické kasárny třetím týdnu zabýval se stále výslechy obžalovaných. Výpovědi obžalovaných jsou všechny stejné: šli „formálně přebírati kasárny“ a sesilovati vojsko proti komunistům. Ale na tuto okolnost si vzpomněli až teprve před Státním soudem. Vůdcové fašistů vypovídají podobně. Nikdo z nich, ani vůdce Gajda, nechce ničeho znáti o násilnických cílech fašismu. Spoléhali na klidný politický vývoj a volbami chtěli se dostati k moci podobně jako

Fašistické myšlenky našly ohlas v řeckém měšťanstvu. Zástupci velkoobchodníků a bank volali po vládě „pevné“ ruky. V monarchistických kruzích samozřejmě našla fašistická myšlenka vřelé přijetí. Tím postavení strany Venizelově utrpěly značné trhliny a strana byla zeslabena. V Řecku zmocnila se vlády vojenská klika. Diktaturu prováděli generálové. Nenašla se však osobnost věhlasu Mussoliniho nebo Hitlera. Generálští diktátoři se stali brzy neoblibenými a proto byli svržení svými soupeři. Nedostatek osobnosti, která by mohla hráti úlohu duceho, vzkřísil myšlenku monarchie a monarchisté razili heslo, že vůdce obnoveného a silněho Řecka může býti jedině král. Tato myšlenka nabývala čím dále tím více půdy v kruzích


Question: Jak se vyvíjel československý automobilový průmysl?

Naše výroba v roce 1947 dosáhla částky několika set milionů korun. Ušetřili jsme tím republice značnou částku na devisách. Uznání, kterého se dostává výrobkům PAL na zahraničních trzích, dokazuje, že se náš pomocný automobilový a letecký průmysl za krátkou dobu probojoval na přední místo evropské

jako člunků, elektromotorů a různých drobných součástí. Vína spočivá v Čs. kovodělných závodech a Čs. závodech dřevozpracujících, které neplnily správně dodávky potřeb. Je to důsledek špatné kontroly plánu.

rocent všech amerických automobilů je vyzbrojeno jeho nástroji. F. J. Vlček vykonal pro českou věc v Americe záslužné dílo, které jistě bude patřičně zhodnoceno. Proto je k jeho životnímu jubileu do Ameriky vysíláno tisíce zdravic se srdečným přáním, aby opět brzy zavítal do své staré, milované vlasti, kde bude přijat a otevřenou nákl ručí. Jak se pracovalo v Říšl, Češi, kteří byli za války přikázáni do německého zbrojního průmyslu v Říši, velmi těžce nesli toto násilí. Jaký byl jejich pracovní výkon, o tom svědčí na př. cyklostylovaný leták, doručený v Mannheimu u akciové společnosti Heinrich Lanz všem Čechům, zaměstnaným v podniku. Vedoucí podniku v úvodu letáku pozna-

Co bude s jednotkovými obchodními domy? Čtyři pražské obchodní domy, ARA, TETA, Labuť a JEPA zaměstnávají asi 1.000 osob. Pod správou ministerstva vnitřního obchodu dosáhly r. 1947 asi 400 mil. Kčs obratu.


Question: Jak upéct chleba

po dříví hospodyně hřeblem odhrne, pometlem pec vymete a chleba nasází do pece. Zajímavě popsala domácí pečení chleba Božena Němcová v románu „Babičk

Peče se zde za vás když to vezmeme po stránce praktičnosti, šetrnosti a také jakostní, pak si musíme přiznat, že heslo Fiedora má v sobě kus pravdy. Koupíte hotový výrobek jen na lístky na mouku a tím ušetříte cukr, mléko, vajíčka i tuky. Máte to bez

Anglie zavádí omezení jako za války Žádné cigarety — Bez bílého pečiva — Noviny o 4 stránkách Prostému britskému občanu byla byl nucen zastavit práci jako všechny dnes zasažena další rána. Třetí nejostatní. Zatím dodávala továrna civětší továrna na cigarety Carreras Ltd gurety ze svých skladů, ale nyní již nemůže poskytnout svým zákazníkům oznámila, že již nemůže posílat žádné žádné cigarety. cigarety maloobchodníkům. Ve Velké Britannil byla o cigarety značná nouze Ministr zásobování John Strachey již od skončení války. Vedoucí úředník oznámil, že pekaři mohou používat elektřiny k pečení chleba, avšak nikoCarreras Ltd oznámil, že jeho podnik liv k pečení house

Bezmála byl bych zde uváznul. Jen s tíží podařilo se mi, že dnes neb zejtra budu se moci odebrati do Darmitadtu. Pevnost i město naše naprosto již nacházejí se v situaci válečné, na každý útok již připraveny. Pevnost již podvodněna, v pevnosti i městě samý voják; málo jen setkáš se u člověkem civilním; z osob těchto zbyli zde jen ti, kdož vedle vojska pracují na opevnění neb zásobení pevnosti. K tomu přidržán každý, zejmena cizinec, ovšem že za dobrý plat. Mají průměrně jeden tolar ve stříbře denně. Pekaři civilní nemohou ani postačiti péci pro vojsko. Několik takových pekáren, jako je na př. v Praze zahálející nyní Marčanova, vyplatilo by se zd


Question: Jak upéct chleba

Bezmála byl bych zde uváznul. Jen s tíží podařilo se mi, že dnes neb zejtra budu se moci odebrati do Darmitadtu. Pevnost i město naše naprosto již nacházejí se v situaci válečné, na každý útok již připraveny. Pevnost již podvodněna, v pevnosti i městě samý voják; málo jen setkáš se u člověkem civilním; z osob těchto zbyli zde jen ti, kdož vedle vojska pracují na opevnění neb zásobení pevnosti. K tomu přidržán každý, zejmena cizinec, ovšem že za dobrý plat. Mají průměrně jeden tolar ve stříbře denně. Pekaři civilní nemohou ani postačiti péci pro vojsko. Několik takových pekáren, jako je na př. v Praze zahálející nyní Marčanova, vyplatilo by se zd

Dva tisíce pět set milionů lidí se sytí denně chlebem. Kolik práce je nutno vykonat, aby se tolik jídla připravilo! V některých státech jsou veliké pekárny, které denně připraví vagony bochníků, v některých státech ještě dnes připravují chléb jako v době kamenné: dělají z mouky a z vody nevzhledné placky, které zahrabávají do horkého popela. U nás máme ve velkoměstech moderní velkopekárny, ale leckde připravují hospodyně chléb doma, jak to vidíte na obrázku. V díži nechají vzcházet těsto s kvasem, pak na válu z něho připraví bochánky, dají je na ošatku a odnesou k peci. V peci zatím hoří hranice dříví, aby se celá pěkně do červena rozpálila. Zbytky

po dříví hospodyně hřeblem odhrne, pometlem pec vymete a chleba nasází do pece. Zajímavě popsala domácí pečení chleba Božena Němcová v románu „Babičk

hněteninu zvanou maza, jež sloužila za denní stravu chudým, pravý chléb přicházel na stůl pouze u bohatých. Zásluhu o vynález chleba peku přičítali Řekové bohu Bacchovi. Dle způsobu přípravy nazýván chléb rožňovým nebo kamnovým; těsto kladeno buď v hliněných neb železných nádobáchna oheň, nebo vsouváno do horkého popele. Vedle chleba pekli v Řecku našim koláčům podobné pečivo, k němuž přibíráno něco oleje, vína, mléka a pepře. Nazývali je alexandrinským chlebem, jenž platil za nejmlsnější jídlo. Také znali připravovati paštiky z ovoce, sýra a ze všech ptáků; též jakýsi druh máslového těsta, jež sloužilo za příkusek k vínu. Od Řeků dostala se známost a příprava chleba k Římanům. Vynález připisován tu bohu Panovi, odtud latinský název panis. Chléb z mouky pšeničné hotoven trojího druhu. Z mouky ječně nazýval se plebejským, tvrdým a vojenským. V domácnostech připravovali jej sami; v bohatých domech to dělal kuchař. Ještě v druhém století před


Question: Jak upéct chleba

Peče se zde za vás když to vezmeme po stránce praktičnosti, šetrnosti a také jakostní, pak si musíme přiznat, že heslo Fiedora má v sobě kus pravdy. Koupíte hotový výrobek jen na lístky na mouku a tím ušetříte cukr, mléko, vajíčka i tuky. Máte to bez

Kristem obstarávaly pečení chleba ženy a otrokyně v domácnosti. V pozdějších dobách byli v Římů pekaři, kteří pekli po řemeslnicku a vyráběli koláče různých druhů a rozličných podob. Od Římanů naučili se péci chléb Gallové. Těmto poskytovaly kvasnice dobrou látku k přípravě, neboť znali už pivo. U Germánů ujal se obyčej pečení chleba až na začátku středověku asi v šestém století. Zdá se, že se mu naučili od Slovanů, nač i německé laib, staroněmecké hleip ukazuje. Nejpozději dostal se chleb na sever. Ještě v 16. století neznal lid ve Švédsku jen nekysané tvrdé sušené koláče, uhnotené z mouky a vody. Jako potrava nejpotřebnější byl chleb od nejstarších časů zákonitě chráněn. Nenávist lidu obracela se prudko proti pekařům a mlynářům, kteří se odvážili porušovati hlavní potravu jeho. Volně pekařské řemeslo povstalo, až města vykvetla a stavy se organisovaly v cechy. V předpisech cechovních nacházíme různé způsoby nepoctivosti pekařské: znají způsobiti

hněteninu zvanou maza, jež sloužila za denní stravu chudým, pravý chléb přicházel na stůl pouze u bohatých. Zásluhu o vynález chleba peku přičítali Řekové bohu Bacchovi. Dle způsobu přípravy nazýván chléb rožňovým nebo kamnovým; těsto kladeno buď v hliněných neb železných nádobáchna oheň, nebo vsouváno do horkého popele. Vedle chleba pekli v Řecku našim koláčům podobné pečivo, k němuž přibíráno něco oleje, vína, mléka a pepře. Nazývali je alexandrinským chlebem, jenž platil za nejmlsnější jídlo. Také znali připravovati paštiky z ovoce, sýra a ze všech ptáků; též jakýsi druh máslového těsta, jež sloužilo za příkusek k vínu. Od Řeků dostala se známost a příprava chleba k Římanům. Vynález připisován tu bohu Panovi, odtud latinský název panis. Chléb z mouky pšeničné hotoven trojího druhu. Z mouky ječně nazýval se plebejským, tvrdým a vojenským. V domácnostech připravovali jej sami; v bohatých domech to dělal kuchař. Ještě v druhém století před

(Jak se na Rusi peče chleb). Kyjevský časopis „Zarja“ oznamuje, že pekaři v Kyjevě se onehdy usnesli, že budou od nynějška péci toliko obyčejný chleb, z vody a mouky, a nikoliv jako dosud, s má- slem, mlékem a vejcemi. Usnešení to přijato bylo všemi třiceti přítomnými pekaři. Podnětem k usnešení tomu byla nová úřadní sazba za chleb, jež prý je tak nízká, že by prý pekaři při posavadním spůsobu připravování chleba takřka ničeho nevydělali. Šťastná Rus, kde chleb z pouhé mouky a vody náleží k výjimkám! Ostatně také u nás se přidává leccos do chleba, nejčastěji — sádra. (Něžný manžel.) Na parníku, plujícím mezi Liverpoolem a New-Yorkem, spadla následkem neopatrnosti do moře starší již dáma. Manžel její běhal po palubě jako šílený, rval si vlasy a zoufale zapřísahal plavce: „Pro boha všemohoucího, zachraňte ji!“ Stateční plavci, vzpomenuvše si na vlastní ženy a děti doma, s napnutím veškerých svých sil vylovili tonoucí ženu a šťastně ji přinesli nazpět do


Question: Jak vznikla sluchátka?

hlas mužský či ženský. Hlas ženský jest měkčí, mužský jest drsnější a hlasitější. Jest však velice důležito, abychom zjistili, slyšela-li jste hlas ženský či mužský. Svědkyně: To nemohu opravdu říci, sire. Marně se mnou se namáháte. Mr. Lush: Byl to hlasitý výkřik? Svědkyně: Byla mezi námi kamenná zeď; mu- sil to tedy býti hlasitý výkřik, jinak bych ho nebyla slyšela. Mr. Lush: Co následovalo potom? Svědkyně: Hudba, sire. Výkřik nebyl ještě, abych tak řekla, u konce, a již počala hudba. Mr. Lush: Na jakém nástroji se hrálo? Svědkyně: Na pianě

Sluchátka družstevníkům Praha 27. září (ap). Na mezinárodním kongresu družstevním, který zasedá v Obecním domě v Praze, zavedli technikové městského rozhlasu v rekordním čase sluchátkové zařízení, jaké bývá při velkých kongresech v cizině. Sluchátky možno vyslechnout překlady referátů v několika jazycích najednou. V činnosti je 130 sluchátek. Po prvé bylo jich u nás použito v tak velkém rozsahu.

S DODANYM prémiovým přijimačem jsem úplně spokojen. Posloucháme Prahu na troje sluchátka (při vzdálenosti 80 km). Josef Horák, Lužany u Jičín

* 2 hlavy jak vyhlížejí před upotřebením mého rovnače uší »Rectodor«, zák. chr. tytéž s »Rectodorem«


Question: Jakou roli měl Winston Churchill ve 2. světové válce?

Churchill pro stálou kontrolu Němců Nutno zajistit, aby se 80.90 milionů Němců znovu neozbrojilo sovala, odpověděl Churchill, že otázka Amsterodam (Reuter). Wins- ton Churchill promluvil v pátek k hoby správně měla zníti: »Jak dlouho landským novinářům a zodpověděl ně- budeme musit čekat?« Na další otázkteré jejich dotazy. Ve svém projevu ku prohlásil, že byl vždy přesvědčen o tom, že Francie zaujme opět místo pravil m. j.: Nemůžeme-li míti Spoje- v popředí světového společenství náné státy, jež by zahrnovaly celou rodů Evropu, nyní musíme začít s tím, co máme, a douf

Světová těžba zemního oleje 1938 Světový obchod v roce 1938 Vůdce a říšský kancléř Adolf Hitler o anglické politice . O bursách, čili tlakoměrech, které dělají počasí (I) Padesátiny Vůdce a říšského kancléře Adolfa Hitlera O bursách, čili tlakoměrech, které dělají počasí (II) Mezi Londýnem a Moskvou Nová konjunktura evropského cukru . . Překvapený svět . »Válka nervů« a etatisace hospodářství . Týden otřesů . . . . . . . . . . . Započala válka . . . . . . . . . Cesta míru . . . . . . . .

Churchill v Leydenu Londýn 11. května (Reuter). Winston Churchill přibyl včera do starobylého universitního města Leydenu, kde byl nadšeně uvítán. Leydenská universita mu udělila čestný doktorát práv. Je to vzácné vyznamenání, neboť tato starobylá holandská universita udělila až dosud jenom málo čestných doktorátů, na

jaká je, kdyby Indie byla vojenskou silou a ne vojenským slabým bodem britského imperia.« Konče tento ponurý článek, nazvaný »Černý týden«, prohlašuje Lippman, že »Rusko nemůže dobýt Spojených států ani Spojené státy Ruska, mohou se však zaplést do války, která bude pokračovat dál a dále se strašlivou příměsí občanských bojů, hladu, zničení a vyhlazování, a kterou nikdo nebude umět zastavit.« Churchill se vrátí do Nového Yorku v pátek, a promluví tam před shromážděním asi čtyřiceti velvyslanců a vyslanců. Také tento projev bude vysílán rozhlasem a je považován politickými pozorovateli za důležitý. Americké listy věnují Churchillovu vystoupení i Stalinově odpovědi značnou pozornost.


Question: Jakou roli měl Winston Churchill ve 2. světové válce?

Churchill schválně oddaloval invasi Tajné dokumenty osobního tajemníka presidenta USA Roosevelta New York 8. července (č). Newců yorský časopis »Colliers Magazine« k  uveřejnil některé z tajných spisů Harry Hopkinse, osobního tajemníka presidenta Roosevelta. Je z nich zřejmo, že invase do Evropy byla plánována již na září 1942. Nedošlo však k jejímu provedení, ježto Churchill vyslovil zásadní nesouhlas a Roosevelt se domníval, že invase by usnadnila na Východě těžký boj Rudé armády proti Něm-

Světová těžba zemního oleje 1938 Světový obchod v roce 1938 Vůdce a říšský kancléř Adolf Hitler o anglické politice . O bursách, čili tlakoměrech, které dělají počasí (I) Padesátiny Vůdce a říšského kancléře Adolfa Hitlera O bursách, čili tlakoměrech, které dělají počasí (II) Mezi Londýnem a Moskvou Nová konjunktura evropského cukru . . Překvapený svět . »Válka nervů« a etatisace hospodářství . Týden otřesů . . . . . . . . . . . Započala válka . . . . . . . . . Cesta míru . . . . . . . .

Churchill promluvil v dolní sněmovně ČTK — Londýn 16. srpna (Reuter). Winston Churchill promluvil dnes v dolní sněmovně po prvé jako vůdce konservativní oposice. Ve své obsáhlé řeči se zabýval zejména postupimskou konferencí. Sdělil sněmovně věc dosud neznámou, že totiž spolu s presidentem Trumanem schválil v prvních dnech postupimské konference plán, předložený jim náčelníky britských a amerických štábů, jenž se týkal řady velikých bitev a vyloďování v Malajsku, v Holandské východní Indii a v japonské mateřské zemi. Mluvě o atomové pumě, Churchill pravil, že o použití atomové pumy rozhodl společně s presidentem Trumanem v Postupimi. President Truman informoval maršála Stalina, že hodláme použít proti Japonsku výbušné látky neporovnatelné síly, a to způsobem, který je teď nám všem znám. Ujištění, daná Japonsku o jeho budoucnosti po bezpodmínečné kapitulaci, byla neobyčejné šlechetná. Obsahovala zásadu Japonsko pro Japonce a zaručovala Japonsku přístup k surovinám. Churchil

Churchill se sejde se Stalinem? Z kruhů, blízkých Churchillovi, se oznamuje, že Churchill navrhuje, aby se jednalo s generalissimem Stalinem o vypracování »realistické« dohody Západu s Východem. Soudí se, že je to Churchillova nabídka sejít se se Stalinem, aby se dosáhlo základu k trvalé


Question: Jaká díla napsal Shakespeare?

odlišné od oněch, básníkem osobně proslavených. Je to „Memorial“, vybudovaný památce velkého muže, básnickému geniu. Stojí na břehu Avony v místech, jež asi Shakespeare často přecházel. Tato velká, poněkud výstřední stavitelská směs, jak jeví se oku na první pohled, je velmi účelna a pohodlna, uvážíme-li vše to, čemu slouží. Je tu bibliotéka obsahující výhradně jen díla Shakespearova, překlady ve všech jazycích, posudky, rozbory, biografie, atd. Z českých našel jsem tu pouze jeden díl vydaný „Maticí musejní“, dva různé překlady „Romea a Julie“, a „Sen noci svatojanské“. Mám za to, že „Česká Akademie“ jako vydavatelka už dávno mohla do Stratfordu poslat náš nový výborný překlad Shakespeara; sám jsem již na tento nedostatek stratfordské knihovny upozornil. Doplňkem je obrazová i sochařská galerie, vesměs jen Shakespeara a jeho děl se týkající, a útulné divadlo pro 850 osob, v němž vždy v dubnu hrají vedle Shakespeara i jiná Alžbětinská dramata. Dívadlo postavil Charles E. Flower,

důležitou podrobnost o spůsobu Shakespearova psaní. Pravíť ve svých zápiskách do slova: „Pamatuju se, že herci často kladli jako na zvláštní přednost Shakespearovu důraz na to, že ve svých manuskriptech nikdy ani řádky nevyškrtl.“ Tím zdá se býti spůsob Shakespearova tvoření v hlavním rysu objasněn. Shakespeare propracoval dle toho každý plod svůj v duchu až do nejmenších podrobností a teprv, když už nebylo pranic více k měnění, chopil se péra. Přes to vše nebyla každá práce Shakespearova ihned v téže dokonalosti sepsána, jak se nám jeví nyní, když byla svědomitá porovnávací kritika různá čtení pozdějších vydání děl Shakespearových původnímu znění vrátila. Shakespeare některé své práce také přepracoval. Tak byl na př. první chatrný a nedokonalý nástin veselohry „Veselé ženy Windsorské“, r. 1603 tištěn, sepsán ve čtrnácti dnech. Asi pět let po té Shakespeare kus ten úplně přepracoval a v tomto přepracování byl poprvé tištěn teprv po dvacíti letech, ve foliovém vydání z r. 1623. Podobně stalo se s „Hamletem“, prací to z třetího, nejzralejšího období literarní produkce Shakespearovy. Látka vážena jest ze staré latinsky sepsané kroniky dánské asi z dvanáctého věku. Roku 1564 vydal jakýsi Belleforest v Londýně v jazyk

ávě proto, že z nich Shakespeare užil celé scény — co do talentu vůbec vyrovnají se z části talentu Shakespearovu — krátce Shakespeare jest, abychom tak řekli, literární firma. Avšak tento Shakespeare jest modlou, před kterou takměř celý svět pokleká jako před nedostižitelným individuem — a dokud tuto modlu nepostavíte tam, kam v případě původnosti náleží, dotud nemáte nižádného práva žádati na kterémkoli autoru, najmě dramati- ckém, aby tvořil jinakým způsobem nežli tvořila vaše i jeho modla: Shakespeare. Co učinil tento druh přísných Aristarchův jinde i u nás na prospěch absolutní původnosti? K jaké cti a úctě přivedl, na co klade začasté, když toho ku svým účelům potřebuje, váhu nejhlavnější? Nic nebo skoro nic. Nanejvýš že o tom onom díle prostě konstatuje, že to dílo absolutně původní. Původnosť absolutní jest Popelkou, krčící se v zákoutí — triumf náleží původnosti relativní, ba začasté pouhé imitaci.

ným protokolem, podle něhož „velký“ Shakespeare žaloval svého souseda o 6 liber, vyčítají prameny, z nichž Shakespeare vydatně čerpal, citují nepůvodní místa a třikrát podtrhují výrok jeho londýnských vrstevníků: Vrána, která se chlubí cizím peřím.“ Ačkoliv je jasno, že dílo, podepsané Shakespearem, psal velký básník, ačkoliv je jisto, že to nebyl Bacon (prof. Chudoba to řekl plasticky: jako by se tvrdilo, že Masaryk napsal všechna díla Vrchlického, atd.), přece jen nelze zapřít, že se postava velkého divadelního autora týčí z mlh, které zastírají jeho pravou tvář. I když vezmeme v úvahu těch 144 dokumentů o životě člověka a her


Question: Jaká díla napsal Shakespeare?

Kdo byl Shakespeare? Čas od času se vždycky vynoří ta otázka, když se některému pravému či falešnému literárnímu historikovi podaří objevit v Shakespearových spisech novou záminku k vyvozování dohadů. Společnost „bakonovců“ se snaží dokázat všemi prostředky, že malý herec ze Straffordu není autorem velkého dramatického díla, a že jediný, kdo by mohl ovládati tak značné vědomosti politické a filosofické, tak skvělé schopnosti básnické, je Bacon. Literární znalci si tuto myšlenku nepřipouštějí ani ve snu; střízlivý duch velkého filosofa by nebyl nikdy s to vzplanout obrazností autord „Večera tříkrálového“. Shakespearovi odpůrci poukazují zase na skrovnost záznamů historické platnosti, mávají škodolibě zachov

ávě proto, že z nich Shakespeare užil celé scény — co do talentu vůbec vyrovnají se z části talentu Shakespearovu — krátce Shakespeare jest, abychom tak řekli, literární firma. Avšak tento Shakespeare jest modlou, před kterou takměř celý svět pokleká jako před nedostižitelným individuem — a dokud tuto modlu nepostavíte tam, kam v případě původnosti náleží, dotud nemáte nižádného práva žádati na kterémkoli autoru, najmě dramati- ckém, aby tvořil jinakým způsobem nežli tvořila vaše i jeho modla: Shakespeare. Co učinil tento druh přísných Aristarchův jinde i u nás na prospěch absolutní původnosti? K jaké cti a úctě přivedl, na co klade začasté, když toho ku svým účelům potřebuje, váhu nejhlavnější? Nic nebo skoro nic. Nanejvýš že o tom onom díle prostě konstatuje, že to dílo absolutně původní. Původnosť absolutní jest Popelkou, krčící se v zákoutí — triumf náleží původnosti relativní, ba začasté pouhé imitaci.

1. Kdo to byl Luca della Robbia, lupič nebo zpěvačka? 2. V Kremlu je zazděn popel jednoho amerického spisovatele. Kterého? 3. Co mají společného Hoog- straten, Stock, Coates? 4. Copak je to lošák čili jelenice? 5. Jakou smrtí a kdy asi umřel Caesar. 6. Jednu mrtvolu nesli deset měsíců Afrikou, aby ji mohli pohřbít v Evropě. Kdo to byl? 7. Co je to vlastně sofismus? 8. Doplňte nerozlučné dvojice: Don Quijote a..., Sherlock Holmes a.... Robinson Crusoe a... 9. Dostal nějaký americký autor Nobelovu cenu za literaturu? 10. Z čeho je vlastně šelak? 11. Jeden malíř v 15. století začal stavět letadla. Který? 12. Co ve skutečnosti znamená křestní jméno O

Právě 330 let uplyne letos od smrtí velkého dramatika všech dob, Williama Shakespeara, jenž zemřel ve věku 52 let dne 23. dubna r. 1616. Byl hercem, upravovatelem her, spoluvlastníkem divadla a zanechal dílo, které je úžasným mistrovským veledílem všeho, čím kdy člověk žil a u- míral. Je svého druhu největším, je nesmrtelným — a právě jeho nesmírnost a jeho jedinečná dalekosáhlost je učinily podezřelým v očích kritických našich dnů. Není na světě detektivky, která by se četla napínavěji, než t. zv. shakespearovská otázka. Napsal to Shakespeare? Byl to svým vzděláním, rozhledem a možnostmi filosofickými a společenskými vůbec s to napsat? Není to dílo jiného? Pochybností je, pravda, mnoho a kritika je houževnatá. Začalo to už v polovině minulého století, kdy se vynořila první kniha, dokazující, že autorem je tehdejší kancléř anglický Bacon, vynikající filosof a prosalk.


Question: Jaké byli následky francouzské revoluce?

Z Paříže, 23 února. (K. k.) Předseda ministerstva Clemenceau zúčastnil se dnes v Choisy-le Roi odhalení pamětní desky na domě, v němž bydlil Danton. Předseda ministerstvu pronesl při tom řeč, ve které prohlásil, že krvavé spory, které kompromitovaly dílo revoluce, svědčl o nezbytnosti svornosti pro blaho Francie a republiky.

Revoluce může zavésti na trvalo jen to, co již dříve všeobecný duch vymyslil a pochopil. Zákonu a pevně udržovaného plánu je za revolučních dob více třeba než za obyčejných všedních časů, poněvadž se společnost za revolučních dob zvrhá mnohem ochotněji v pouhou tahanici pod vládou násilníků a chytráků. Žádný socialistický směr neurčil doposud jasně, jak si svoji vládu představuje. Wells: Dějiny světa

Který byl původ revoluce? Naši historikové nevěděli si rady s revolucí českou r. 1618—20. Kdyby se dobře byla skončila, nebyl by s ní ovšem nikdo v rozpacích, než poněvadž měla za následek potlačení ústavnosti, vyhlazení domácí šlechty (vyjma malé zbytky), zavedení více než dvěstěletého absolutismu a úplný úpadek české národnosti naší, která teprv za našich dnův jako by divem probudila se k novému životu: proto staly se ú- sudky o té neblahé revoluci bezděčně u nás je- dnostrannými, ať nedíme křivými. Celkem

lze v krátký náčrtek shrnouti úplný obraz toho, čím stala se Francie za tu krátkou dobu trvajícího bezvládí. Třeba tu čísti celý třeti svazek hlassického díla Taine-ova o revoluci,*) knihy nezbytné každému, kdožkoliv chce míti jasnou představu o tom, jaká vedle dějinných podniků a následků svých, vedle my- šlenkového a mravního obsahu svého, byla zase holá věcnosť a skutečnosť velké Revoluce. Je v ní mnoho poučení pro dnešní přivržence myšlénky násilného převratu trvajícího řádu společenského. Taine ve své práci nespokojil se běznými prameny historickými, k nimž utíkají se všickni dějepinci krvavé doby. Uložil si takměř nadlidský úkol prohrabati se všemi archivy francouzskými, obecnými a soukromými a vším, cokoliv mohlo doklad a svědectví dáti o udalostech a hercích veliké té hry dějinné. Ovocem dlouhých těchto výzkumů, obraz Revoluce, jaký *) H. Taine, les Origines de la France contemporaine, 1. III


Question: Jaké byli příčiny francouzské revoluce?

nalezli? Nic. Národ mi dal 7,300.000 hlasů. Bylo třeba vašich hrozeb, abych uznal, že republika je logickým důsledkem všeobecného hlasování? Vaše vláda monarchickým shromážděním dosazená je pouze parlamentární oligarchie, která žije jenom z pronásledování, dobrodružství a rozmařilosti a skončí národním osamocením a veřejnou bídou. Republika musí býti reformována, nikoli svržena, Lid musí zvoliti svého náčelníka. Demokracie potřobuje autority tak jako svobody. Je-li zločinem to říci, nuže trestejte mne. Francie a dějiny vás budou souditi. — Napoleo

ký prospěch strany. A jaké byly následky těchto soudův? Jedna strana vlékala druhou pod guilotinu; ti, co soudili včera, sami dnes vedeni jsou na popraviště. Revoluční tento řád klesl a dnes ještě krvavé upomínky na násilné odpravy revolučního tribunálu z let 1793 a 1794 staví se v cestu liberálnímu pokroku! My tedy povždy hájiti budeme posvátnosti a nedotknutelnosti moci soudní, a máme též za to, že každá moudrá a poctivá vláda vystříhati se bude, aby zkažením a demoralizováním soudův nezpůsobila žalostných časův poddaným a na sebe nevyvolala spravedlivých trestův

Který byl původ revoluce? Naši historikové nevěděli si rady s revolucí českou r. 1618—20. Kdyby se dobře byla skončila, nebyl by s ní ovšem nikdo v rozpacích, než poněvadž měla za následek potlačení ústavnosti, vyhlazení domácí šlechty (vyjma malé zbytky), zavedení více než dvěstěletého absolutismu a úplný úpadek české národnosti naší, která teprv za našich dnův jako by divem probudila se k novému životu: proto staly se ú- sudky o té neblahé revoluci bezděčně u nás je- dnostrannými, ať nedíme křivými. Celkem

V volucí ztratil trůn a ze země vyhnán byl, kamž nevrátil se více ani on ani potomstvo jeho. Podobně i v dějinách francouzských vyskytují se nám významné příklady, kam dovedla demoralizsce soudův, a vůbec v dějinách každého národa můžeme se tomu přiučiti. Ve Francii za času velké revoluce užívala strana radikální v konventu soudův k zahubení a zničení politických odpůrcův svých. Bez důkazův a často bez výslechu a obrany odsuzováno tisíce nejšlechetnějších občanův a vedeno pod guilotinu. — Nebylo v soudu revolučním ani práva ani spravedlnosti. Nejvyšším zákonem bylo násilí a politi-


Question: Jaké památky navštívit na Moravě

Muzejnictví: Maňas Vladimír, Výstava „Růžová zahrádka“ v Arcidiecézním muzeu Olomouc .... Kovář J. Josef, Výstava „Krása, která hřeje. Gotické a renesanční kachle Moravy a Slezska“ v Uherském Hradišti.........

Jmenuje se Šternberk na Moravě a vydal ji péčí Národní kulturní komise v Praze a konservátora památkové péče ve Šternberku na Moravě před nedávnem pražský Čedok. Ant. Bartušek spolu s Tatánou Kubátovou podávají tu v hutné zkratce historii státního hradu ve Šternberku, Jos. Valíček popisuje stručně minulost města a okolí, Ant. Bartušek nastiňuje význam Šternberka v dějinách výtvarného umění a na konci knížečky jsou vypsány kulturní a přírodní památky na Šternbersku, jakož i vycházky po okolí, životopisná data významnějších osobností, které nějak souvisí se Šternberkem (na př. dějepisce Fr. Hrubého, rodáka ze Strukova u Hnojic, Albíka z Uničova, pražského arcibiskupa v době husitské), a některé potřebné údaje o železniční a autobusové dopravě a p. Brožurka je vypravena typograficky velmi pěkně a ozdobena několika obrázky (gotické hradní kaple, hradního „visitkového" sálu a p.). Bylo by si jistě přáti, aby podobných hezkých prací o moravských památkách vyšlo brzy co nejvíce. Al. Gregor

Politické zprávy. Z Moravy. (Hlavní města.) V poslední době docházejí nás z Moravy velice smutné doklady k národnímu a politickému hospodářství tamních nynějších »vůdců« a k následkům přičiněním jejich spůsobených poměrů. Tentokráte uveřejňujeme, na co se z Moravy žaluje ve příčině hlavních měst tamních. Pisatel praví: »Dalek jsem toho, vytloukati snad z pouhých nahodilostí kapitál a uvedu karakterní případy, jež musí naplniti každého poctivě smýšlejícího vlastence rozhořčením. Ať se podívá každý nepředpojatý do Brna, které prý jest středi- skem národního života na Moravě a odkud občas různé »povely a pokyny« od tak zvaných

Potěšitelný ten zjev nasvědčuje zajisté, že v národu našem porozumění jest pro umělecké památky, úcta k starožitnosti a živý zájem pro krásu vlasti a především jejího hlavního města. Ale přece není tak všude a u všech! Tudíž úvod k jednomu průvodci po Praze asi právem naříká: „Tisíce tisíců lidí zavítá každoročně do Prahy, ale jen nepatrný počet jich všímá si památek historických, těchto němých svědkův slávy a utrpení milého národa našeho.“ Jednak to zaviňuje ještě nedostatečná znalost dějin národa, jinak ale též hojnost novotného, požitkového a zábavného, čehož velká města navštěvovatelům svým poskytují. Ale ne menší příčinou toho jest zkušenost, že věci každodenní člověka nezajímají: quotidiana vilescunt. Velkolepé budovy bijí ovšem do očí; ale prostorně menší předměty, i nejumělejší, zůstanou mnohdy nevšímány. U chrámu na př. sv. Václava v Olomouci, jaký nyní jest, snad každý se zastaví: ale na převzácný v něm bronzový náhrobek biskupa Marka Kuena, zemř. r. 1565, musí divák prve upozorněn býti, má-li krásné to dílo poznati. A tak jest s jednotlivostmi u mnohých jiných chrámův a děl uměleckých. Že všude pro památky — ani v městech — dostatečného porozumění není, naříká


Question: Jaké památky navštívit na Moravě

Národní slavnosti a výstavky na Moravě. (Pův. dopis »Nár. Listů«.) II. Výstava na Vsetíně je toho času první výstavou moravskou. Je ze všech největší, je krásně spořádána a trvá delší dobu. Pro zastrčený kraj valašský má význam veliký. Zasluhuje, aby měla návštěvu co nejhojnější a také Češi z království mohli by místo výletů na západ podívati se na výstavky moravské a jmenovitě na vsackou. Mluvíme přiliš často o »sesterské«, o »družné« Moravě, ale věru málo ji známe, málo se k ní družíme. Jsme povinni ji navštěvovati a jmenovitě návštěvami výstavek oplatiti účastenství Moravanů na výstavě naší. Výstava zabírá přízemí a dvě poschodi nové školní budovy na Vsetíně. První posckodí je věnováno průmyslu a školství. Není ov

Nejvděčnější výlet na Moravě jest ku světoznámé propasti Macoše. Kol této jsou položeny nově objevené, elektricky osvětlené a luxuriosně upravené jeskyně Kateřinská a Punkvina, kterou epochálními objevy z roku 1909 až 1914 jest zjednán přirozený, pohodlný a bezpečný přístup na dno propasti Macochy. Kolem 100.000 osob shlédlo tuto pamětihodnost ve válečných letech 1914 a 1915. Správa jeskyň knížete Salma v Rájci doporučuje návštěvníkům tyto toury: Východištěm výletu je rychlíková stanice Blansko na státní dráze z Brna do Prahy. Jdeme odtud po silnici údolím Arnoštovým a kol velikých železářských závodů do žlebu Punkvy. Zde započíná památný vápencový kraj, proslulý svými jeskyněmi propastmi, ponornými říčkami, krasovým rázem ú- zemí a vědeckým významem.

Jmenuje se Šternberk na Moravě a vydal ji péčí Národní kulturní komise v Praze a konservátora památkové péče ve Šternberku na Moravě před nedávnem pražský Čedok. Ant. Bartušek spolu s Tatánou Kubátovou podávají tu v hutné zkratce historii státního hradu ve Šternberku, Jos. Valíček popisuje stručně minulost města a okolí, Ant. Bartušek nastiňuje význam Šternberka v dějinách výtvarného umění a na konci knížečky jsou vypsány kulturní a přírodní památky na Šternbersku, jakož i vycházky po okolí, životopisná data významnějších osobností, které nějak souvisí se Šternberkem (na př. dějepisce Fr. Hrubého, rodáka ze Strukova u Hnojic, Albíka z Uničova, pražského arcibiskupa v době husitské), a některé potřebné údaje o železniční a autobusové dopravě a p. Brožurka je vypravena typograficky velmi pěkně a ozdobena několika obrázky (gotické hradní kaple, hradního „visitkového" sálu a p.). Bylo by si jistě přáti, aby podobných hezkých prací o moravských památkách vyšlo brzy co nejvíce. Al. Gregor

ešavuru a Khaiber Pow. Viděl jsem Lahore, Anizesur a divy z Tisíc a jedné noci, Agru. Zejtra odeberu se do Benaresu; navštívím nejodlehlejší část Indie stranou k Tibetu, Dayerling a v Kalkutě vstoupím na loď do Australie. Do Evropy hodlám vrátiti se přes Tiché moře a Ameriku. Troufám, že v červenci s vámi shledám se opět. — Pravěké nálezy na Moravě. Prof. K. Jar. Maška v Novém Jičíně, dopisující člen ústřední komise pro vyzkoumání a zachování historických památek, učinil dle „Mor. Orl.“ opět znamenitý nález palaeontologický a pravěký na Moravě, objeviv v Předmostí nedaleko Přerova v cihlářské hlíně rozsáhlé ležení diluvialního (předpotopního) člověka a prozkoumav je z části již r. 1882 a 1883. Uprostřed hromady popelu a uhlí leželo na bývalých ohništích as 2 metry pod nynějším povrchem velké množství kostí, čelistí a zubů rozličných zvířat, jež vesměs člověku v dobách tehdejších k výživě sloužila, a sice: mamuta, nosorožce, soba, losa, zubra, koně, lva,


Question: Jaké válečné výpravy vedl Napoleon?

Pokračováni. »Kdo jest nepřítelem našeho štěstí?« zněla otázka druhá. »Císař Francouzů,« řekl chlapec. Věřte mi, byl jsem u Pyramid, u Rivoli a Slavkova, u Jeny, a je přirozeno, že se na nás nikdy nepřítel nedíval příliš laskavě. Ale když jsem spatřil tento hrůzný výraz nenávisti ve tváři hochově a rozpomněl jsem se, že to je pouhé dítě, jalo mne cosi jako hrůza. Ale dotazy a odpovědi pokračovaly: »V kolika přirozenostech je císař francouzský?« »Ve dvou: v přirozenosti lidské a přirozenosti ďábelské.« »Kolik je císařů francouzkých, milý synu?« »Jeden, ve třech podvodných osobách.« »Jak se nazývají tyto osoby? »Napoleon, Murat a Manuel Godoy,«*) »Která znich je nejhorší

onem. Ale z kurtin nejrozhlášenějšího ruského životopisce vane vzduch tak mrazivý, že mimovolně čepici hluboko narážíme, pakliže jsme se dostavili v náladovém kožiše. Najisto je zima, ruská zima, která r. 1812 sežrala velikou armádu francouzskou a do Evropy vyplila takřka jen jejího přese vše nesmrtelného vůdce a trochu jeho štábu s trosky vojska, rozhodně lépe malována než Napoleon sám. Neviděli jsme sice ani ruskou zimu ani Napoleona a jeho sbory, ale tato zima opravdu mrazí až do nejnitrnější dřeni kostí, kdežto tenhle Napoleon nerozhřívá, aniž veliký tragický osud jeho slávy, kterouž překonala jen příroda, ve své vražednosti geniem jeho netušená. Čtyřicetsedm těsně petitem potištěných stránek provází Vereščaginův cyklus výkladem, plným pragmatických historických vývodů, anekdot a episod mnohdy tolstojovské síly z Vojny a míru, a je ku podivu, že na kolik přijde z tohoto essaye na Napoleona, víc má psychologické síly než

nalezli? Nic. Národ mi dal 7,300.000 hlasů. Bylo třeba vašich hrozeb, abych uznal, že republika je logickým důsledkem všeobecného hlasování? Vaše vláda monarchickým shromážděním dosazená je pouze parlamentární oligarchie, která žije jenom z pronásledování, dobrodružství a rozmařilosti a skončí národním osamocením a veřejnou bídou. Republika musí býti reformována, nikoli svržena, Lid musí zvoliti svého náčelníka. Demokracie potřobuje autority tak jako svobody. Je-li zločinem to říci, nuže trestejte mne. Francie a dějiny vás budou souditi. — Napoleo

o tažení. Synovi zanechal poznámky, který z nich sepsal román-životopis. Alexandr Dumas není kritický k Napoleonově osobě, ale plný obdivu a úcty. Napoleon vyrůstá v jeho očích v geniálního člověka božské podstaty. Pád Napoleonův jest pro něho velikou tragedií, která drásá srdce. Dumas svým uměním romanopisce dovede podati osudy prvního francouzského císaře s takovým procítěním a lidským pochopením, že čtenář zapomíná na vyšinulce Bonaparta, který prolil moře krve a založil hekatomby mrtvol na válečných polích, aby pokryl sebe slávou válečníka a způsobil nesčetná hoře rodinám padlých. Napoleonovy činy uvrh


Question: Jaké válečné výpravy vedl Napoleon?

Politické zprávy zahraničné. Rusy. Z Varšavy. LItalie, francouzský list v Turíně, mluví v dopise z Paříže o pověsti, že car Aleksander II. vlastnoručním listem prý psal císaři Napoleonovi hlavně o nynějším vzbouření v Polsce a o podněcování přijíždějícími do Varšavy od výborů polských v Paříži. Car nevinně v tom vládu franc., osvědčuje prý Napoleonovi, že politika franc. dodává posily revoluci a že vlastně nynější ruch v Pelsce vyšel z Paříže, pročež vláda ruská odvolává se k mou- drosti a politice císaře Napoleona. Zdaž na tom cos pravdy ukáže se, poměry mezi vládou ruskou a franc. se prý nikterak nezměnily, a obě vlády jsou v úzké

an Hus byl upálen“ stačí slůvko „Proč?“ nebo tážeme se větou: „Proč byl.. 3. Netažme se: Když Bedřich Velký vpadl do Slezska, počalo co? Přeskočí-li elektrická jiskra do našeho těla, co ucítíme? nýbrž: Co počalo, když Bedřich Velký vpadl do Slezska? Co ucítíme, přeskočí-li elektrická jiskra do našeho těla? — Tázací věta stůj v souvětí na místě prvém! 4. Chybny jsou otázky: Marie Terezie narodila se kdy? Napoleon I. byl u Lipska kým poražen? Květ jabloňový má kolik plátků? Správně však znějí: Kdy se narodila Marie Terezie? Kým byl Napoleon I. poražen u Lipska? Kolik plátků má květ jabloňový? — Věta tázací počínej slovcem tázacím! 5. Otázka: Jaké má hmyz oči? Kolikeré různíme magnetické střelky? Správněji by zněly: Jaké oči má hmyz? Kolikeré magnetické střelky různíme? — Neoddělujme v otázce slov k sobě patřících jinými částmi věty. 6. Jaká zvířata jsou

remy, středověké galeje, ano i válečná loďstva, jimiž před nedávnem Portugalci, Španělové, Holanďané, Francouzi, Angličané a t. d. strašili protivníky své a celý svět, čímže to všecko nyní jest vedle těch příšer obrněných, vedle „Monitorův“, kteréž přes hrubé své boky železné pod vodou se skrývajíce, náhle za malou chvilku způsobiti mohou záhuby a spustošení mnohem více, než druhdy celé loďstvo? A jak za našich dnův napomáhají novověké prostředky dopravy? Že Hannibal za několik neděl od Sagunta přes Pyreneje. Gallii a Alpy do Italie s vojskem dorazil, ziskalo mu největší slávu v dějinách válečnictví; že general Napoleon Buonaparte celé vojsko své převezl do Egypta a že loďstvo jeho zničil mu tam Nelson, slaví se v letopisech. A však což je to proti tomu, čeho svědky byli jsme nedávno, když za Krymské vojny bojováno na Dunaji a okolo Sevastopolu, když vedly se války r. 1859. a 1866? Železnice a parníky v krátkém čase nepřehledné davy vojska všeho

o tažení. Synovi zanechal poznámky, který z nich sepsal román-životopis. Alexandr Dumas není kritický k Napoleonově osobě, ale plný obdivu a úcty. Napoleon vyrůstá v jeho očích v geniálního člověka božské podstaty. Pád Napoleonův jest pro něho velikou tragedií, která drásá srdce. Dumas svým uměním romanopisce dovede podati osudy prvního francouzského císaře s takovým procítěním a lidským pochopením, že čtenář zapomíná na vyšinulce Bonaparta, který prolil moře krve a založil hekatomby mrtvol na válečných polích, aby pokryl sebe slávou válečníka a způsobil nesčetná hoře rodinám padlých. Napoleonovy činy uvrh


Question: Jaký byl milostný život Kleopatry

Mladíci se znali už z mládí. Rozešli se později a nevěděli o sobě. Ale Soběbor věděl o lásce Želmírově i aby pomohl přiteli, vydal se na cestu, převlékl se několikrát, narafičil historku s Hadriány i hradního ducha na chvíli představoval atd. Tintili vantili. Všecko se zkrátka dodatečně vypravovánim vysvětluje. Že velmi pohodlně? pravíte. Zajisté velmi pohodlně, ale to byl právě způsob oněch časů. Váha romantiky jinde vězela, nežli v řešení otázek a záhad, které je teprve moderním vynálezem. Zrovna jako s tím koníkem Zlatohlávkovým, který se vznášel do vzduchu. — A jak to je možná, babičko? Bylo tenkráte zkrátka ještě všecko

činily tak šťastným. Gabriela a Blanka! Obě miloval tak vroucně! Obě byly zřítelnicemi jeho zraku a zdrojem jeho radostí!... Jak jest nyní opuštěným! Co mu platno jeho bohatství? Zahrčení kočáru vytrhlo jej z dumání. Vzchopil se — — byl rozhodnut. Především musí nalézti Gabrielu a dověděti se pravdu. Ale kde a jak? „Což nemám zlato? Za peníze doví se člověk všechno!“ Vytáhl hodinky a pravil: „Dvě hodiny!“ Odkvapil do svého pokoje, dal si sám do kufríku Tr

který ji cítí, žije! Básník . . . Ne, nežije již. Jeho láska jej zabila . . . Paní Nováková se rozplakala. Její muž přikročil k ní s rozjusněnou tváří. To, co viděl, vnukalo mu naději. „Nužo — líbí se ti básně Pieta Pora?“ Nebyla schopna odpovědi. „Řekneš mi přece, jaký dojem na tebe učinily?1“ pravil nesměle po chvíli. „Vidíš —“ zašeptala ještě v slzách. Vzrušen usedl nerozhodně vedle ní a uchopil ji za ruku. Byla žhavá. Rozuměla mu tedy? Cítila stejně s ním? Chvíli dival se pod žluté stínítko žárovky. Pak, náhle rozhodnut, přitiskl k sobě svoji ženu. „Ženuško — Pictus Por, to jsem já.“ Paní Nováková pohlédla na něho udiveně. „Jakže? Pictus Por...“ „Nu ano, to jsem já. Je to můj pseudonym.“ Po chvilce ustrnutí paní Nováková propukla znovu v pláč. Jeji muž marně snažil se ji upokojiti. Jeho zmatená konejšení a něžné dotazy

v Římě Antonius byl nenáviděn a v opovržení dán, a senát i národ římský neopověděli válku jemu, nýbrž Kleopatře, za jejíhožto vojevůdce jej pokládali. Poněvadž Kleopatra tomu chtěla, Antonius přes radu svých věrných odhodlal se r. 31 k námořní bitvě u Aktia. Prohrál ji z části proto, že Kleopatra se svými 60 loďmi náhle se dala na útěk, načež také Antonius za ní pospíchal. Oktavian objevil se před Alexandrií, zamítl všechny pokusy smíru a vnikl do města jen slabě bráněného vojskem Antoniovým. Když tomuto posel přinesl klamnou zprávu, že Kleopatra se zabila, nechtěl ji přežiti a vrazil do sebe meč. Na smrť zra něn ještě se dověděl, že Kleopatra žije, dal se k ní do- nésti do pevné hrobky, již pro sebe byla vystavěla a kamž v té kruté době se byla utekla, a zemřel v její náruči Oktavianovi podařilo se lstí zmocniti se jí. Marně snažila se okouzliti ho svými vnadami: přesvědčila se, že ušetřuje jejího života jen proto, aby ji ve svém vítězoslavném vjezdu do Říma vedl mezi zajatými jako nejdražší koři


Question: Jaký mají vztah Finsko a Rusko?

Švédsko mezi Spojené národy? O vztah Finska, Lotyšska, Švédové si podali žádost o přijetí Estonska a Litvy k organisaci Spojených ná

o Nár. Osvob. (19./12.), chystali proti Vám obžalobu z velezrady. Zde máte jádro nové žaloby. Jediný možný rozsudek, jenž vyhoví všem, je: politická smrt Benešovi! Tož příští rok! Jinak zatím nevane vítr proti Benešovi. Prosím Vás, vždyť i Kramář ujímal se Beneše v zahraničním výboru; a přidejme, že také Hodža se ho dvakrát ujal: jednou, když odmítl, že by Beneš zaviňoval odklady v řešení církevně-politických otázek, podruhé, když protestoval, aby jeho výrok o vydržování špiona byl vykládán proti Benešovi. Děje-li se toto, jak se nedivit Švehlovu umění politickému. Či snad aby měli všichni čistší svědomí, kdyby přece jen Beneš odešel? Aby mohli říci: prosím, my za to nemůžeme, vždyť my jen nejlepší o něm a pro něho: viz Kramář, viz Hodža a viz — last not least — Švehla. Ti ostatní také jistě najdou příležitost. Vždyť jsme v období — politického chy- tráctví!

Politické zprávy zahraničné. V Praze, 22. července. Rusové ve Finsku. Ruská vláda přistoupila k řešení otázky o srovnání osob, v Rusku rodilých, v právech u místním obyvatelstvem finským. Ministerská rada podala v té věci dotaz různým ministerstvům a také finskému generálnímu gubernatoru Beckmanu se žádosti, aby ji poslali své dobro- zdání. Kancelář ministerské rady sestavuje nyní všechny fiňské zákony, pokud se týkají práce ruských příslušníků ve Finsku. Ruské dumě a sovětu bude svým časem podán příslušný návrh zákona.

vždycky, když bylo potřeba a hlavy se vzpřímily, šíje se narovnaly — a gestapo zuřilo a Sicherheitsdienst psa. la: »Velezrádná nálada v českém prostoru znovu stoupla. Hovořil dr. Beneš.«


Question: Jaký mají vztah Finsko a Rusko?

ivím se vám, co na tom Benešovi máte?, řekl mi před lety, po Benešově volbě presidentské, úctyhodný starý pán starovlastenecké ražby. Měli jste vidět tohoto starého pána, jak si oblíbil našeho pana presidenta za druhé války světové. Jak si stenografovával jeho projevy u aparátu, jak je nadšené kolportoval a jak jim věřil. Muž bez pathosu vytvořil si pa- thos svůj. Pathos pravdy. Nenaučil se mluvit květnatě, ale lidé se naučili rozumět jeho střízlivé řeči. »Dr Benesch — oder Ich,« řval kdysi Adolf Hitler. Náš národ se za války znovu rozhodl pro Beneše, proti Hitlerovi i proti hitlerčíkům. V Benešových válečných projevech Jiříkovo i Masarykovo Pravda vítězí nabylo nové obměny. Každá věta těchto projevů je vlastně stálou parafrází té základní hluboké víry. Když bylo za války zle, když Spojenci měli neúspěchy, když Frankův režím se stával krvavějším, ve dnech chvilkového zoufalství, ve dnech nejtěžší deprese, šeptali lidé: »Je na čase, aby z Kroměříže zahovořil Beneš!« A president zahovořil

o Nár. Osvob. (19./12.), chystali proti Vám obžalobu z velezrady. Zde máte jádro nové žaloby. Jediný možný rozsudek, jenž vyhoví všem, je: politická smrt Benešovi! Tož příští rok! Jinak zatím nevane vítr proti Benešovi. Prosím Vás, vždyť i Kramář ujímal se Beneše v zahraničním výboru; a přidejme, že také Hodža se ho dvakrát ujal: jednou, když odmítl, že by Beneš zaviňoval odklady v řešení církevně-politických otázek, podruhé, když protestoval, aby jeho výrok o vydržování špiona byl vykládán proti Benešovi. Děje-li se toto, jak se nedivit Švehlovu umění politickému. Či snad aby měli všichni čistší svědomí, kdyby přece jen Beneš odešel? Aby mohli říci: prosím, my za to nemůžeme, vždyť my jen nejlepší o něm a pro něho: viz Kramář, viz Hodža a viz — last not least — Švehla. Ti ostatní také jistě najdou příležitost. Vždyť jsme v období — politického chy- tráctví!

Rusko-finské mírové vyjednávání. Ze Štokholmu, 8. září. (Čtk. — Wolff.) „Nordi- ska“ sděluje z Helsingforsu ze dne 6. t. m.: Ruskofinské mírové vyjednávání pokročilo v posledních dnech příznivě. Ve schůzi teritoriální komise prohlásili Rusové, že Pečenga bude postoupena Finsku a dále, že Rusko se zříká sporných ostrovů ve finském zálivu a území na Karelské výspě, trvá však na odstoupení Repela a Porajarvy. (?) Finsko má dáti odpověď do úterka v 7 hodin večer. Delegace se vrátí asi ve středu do Jurjeva.

kázat kdo dělá slovanskou politiku a kdo o ní jen mluví. Beneš ukazuje, že máme nejprve doma dělat slovanskou politiku: máme tu Slováky, máme tu Rusíny a Poláky. Co udělali naši slovanští politikové? A slovanská vzájemnost? Oč usiluje Beneš svou bratrskou politikou s Jihoslovany? Že nesmířil dosud Bulhary s Jihoslovany? Inu, protože to zas patří slovanské politice Jihoslovanů. K čemu pracuje svou politikou vůči Polákům? Kdo organisoval na kulturním podkladě péči o ruské a ukrajinské emigranty? To vše není slovanská politika? Beneš ovšem nemluví o slovanské politice, ale on ji dělá. Nemluví pořád o lásce k Slovanům a o slovanské vzájemnosti, ale usiluje o prakti- ckou spolupráci s jednotlivými státy slovanskými. Neblouzní o slovanské lásce, ale řídí se americkým heslem: Miluj mne trochu, ale dlouho. Ale naši slovanští politikové milují buď všechny Slovany »strašně moc« a se žá


Question: Jaký mají vztah Finsko a Rusko?

ivím se vám, co na tom Benešovi máte?, řekl mi před lety, po Benešově volbě presidentské, úctyhodný starý pán starovlastenecké ražby. Měli jste vidět tohoto starého pána, jak si oblíbil našeho pana presidenta za druhé války světové. Jak si stenografovával jeho projevy u aparátu, jak je nadšené kolportoval a jak jim věřil. Muž bez pathosu vytvořil si pa- thos svůj. Pathos pravdy. Nenaučil se mluvit květnatě, ale lidé se naučili rozumět jeho střízlivé řeči. »Dr Benesch — oder Ich,« řval kdysi Adolf Hitler. Náš národ se za války znovu rozhodl pro Beneše, proti Hitlerovi i proti hitlerčíkům. V Benešových válečných projevech Jiříkovo i Masarykovo Pravda vítězí nabylo nové obměny. Každá věta těchto projevů je vlastně stálou parafrází té základní hluboké víry. Když bylo za války zle, když Spojenci měli neúspěchy, když Frankův režím se stával krvavějším, ve dnech chvilkového zoufalství, ve dnech nejtěžší deprese, šeptali lidé: »Je na čase, aby z Kroměříže zahovořil Beneš!« A president zahovořil

Politické zprávy zahraničné. V Praze, 22. července. Rusové ve Finsku. Ruská vláda přistoupila k řešení otázky o srovnání osob, v Rusku rodilých, v právech u místním obyvatelstvem finským. Ministerská rada podala v té věci dotaz různým ministerstvům a také finskému generálnímu gubernatoru Beckmanu se žádosti, aby ji poslali své dobro- zdání. Kancelář ministerské rady sestavuje nyní všechny fiňské zákony, pokud se týkají práce ruských příslušníků ve Finsku. Ruské dumě a sovětu bude svým časem podán příslušný návrh zákona.

mí má svůj vlastní rozpočet; správa a provozování východočínské dráhy podřizují se výlučně jen místodržiteli. Co se vojenské správy týče, bude tato rozdělena ve dva obvody: v amurský a kvantunský, ale náčelnictví obou bude spojeno v jedné osobě, aby se předešlo možným neshodám mezi funkcionáři. Rusové a Finové. V Brně, 24. října. Vynikající anglický žurnalista Stead obrátil se nedávno na ruského ministra vnitra Pleveho s otázkou, proč Rusko utiskuje Finy a bere jim jich ústavu. Ministr Pleve odpověděl na dotaz Steadův dopisem, který Stead otiskuje ve své „Review of Reviews“. Dopis obhajuje ruskou politiku ve Finsku. Finové prý se musí podložiti zákonům jednotné státní myšlénky; všechny veřejné poměry ve Finsku musí vycházeti z potřeb jednotné státní myšlénky. Mnohdy přísná ustanovení ruské vlády ve Finsku snaží prý se za ložiti tam „všeobecné státoprávní principy“ Mr. Stead vývody těmito nebyl uspokojen Plevem hájené státoprávní principy Ruska znamenají

vždycky, když bylo potřeba a hlavy se vzpřímily, šíje se narovnaly — a gestapo zuřilo a Sicherheitsdienst psa. la: »Velezrádná nálada v českém prostoru znovu stoupla. Hovořil dr. Beneš.«


Question: James Cook

ihovýchodní část Australie) a „Ve Queenslandě“ (část severovýchodní). Vycházeje z hlavního města Nového Jižního Walesu, který byl nazván objevitelem Australie (kapitánem Cookem) podle rozervaného a hornatého Walesu anglické jeho vlasti, vypráví Kořenský o tom, jak Cook vraceje se r. 1770 z hvězdářské výpravy z ostrova Tahiti, narazil na Australii asi v místech nynějšího přístavu sydneyského a jak byl málo lákavě přivítán strašně pomalovanými divochy so štěpy a bumeranky v ruce. Anglická vláda pozbyvši té doby právě osad, kam deportovala zločince, použila nového území oplývajícího báječnými poklady botanický

Josef Kuchař, Františka Kuchařová, rodiče, Josef Kuchař, chemik. Emanuel Kuchař, učitel, bratří. Emilie Kuchařova, seutra.

vyšel oheň v kolně domu č. 55 v Karlíně; byl ale záhy zpozorován a domácím lidmi uhašen dříve, nežli hasicové karlínští se mohli dostavit. ** Z Nové Guinel. Nedávno byla poslána z Anglie výprava na parníku „Victory“ ku prozkoumání anglické části Guinei v Oceánii, která potkala se s nejlepším úspěchem. Jakýsi Bohdan Bevan, jenž zúčastnil se výpravy a právě přibyl do Cooktownu, vypravuje, že byly tam objeveny dvě zcela neznámé řeky a že výprava plula po lodi 100 angl. mil do vnitř země. Při tom přišla na pět úplně neznámých kmenů; také poznáno, že řeka Aid není ničím jiným, nežli přítokem řeky Douglasu. Jedno rameno delta této řeky nazvána Barnett Hills, druhé Barnet Junction. Velká řeka východně od Douglasu nazvána Jubileeziver, jiná Mackay-rive

= Sesazený náčelník Indianů. „New-YorkTribune“ sděluje, kterak Colorous, náčelník Indianů kmenc Ute byl z této své hodnosti sesazen. Colorous, rozzuřen nemilou jakousi příhodou, vrazil do kanceláře guvernéra Cooka, tasil revolvér a zvolal: „Pan Cook lhář!“ Guvernér, jsa zaměstnán psaním, nevšímal se ho. „Pan Cook lhář!“ zvolal na to náčelník podruhé: p. Čook se ani neohlédnuv, psal dále. „Pan Čook lhář!“ křičel rozzuřený náčelník potřetí, ale ani to guvernéra nevyrušilo z jeho klidu. Překvapen touto chladnokrevností, sklonil Indián pravici s revolverem. V tom okamžikit však vyrazil mu Cook revolver z ruky, chytil udiveného Indiana za límec a shodil jej přes schody na ulící, kdež stálo několik Indianů kmene Ute, Guvernér vstoupil mezi ně a ukázav na ležícího na zemi náčelníka, pravil: „To není muž, jenž by měl vésti statečné muže. Coloroua jest baba.“ Pak se klidně vrátil do domu. Druhého dne v skutku byl Colorous od rozhněvaných Indiánů zbaven hodností náčelník


Question: Je Země kulatá?

„Jaký tvar má země?“ — „Země je kulatá.“ — „Jak to víš?“ — „Tak je hranatá. Nechci se o takovou maličkost přít!

e dobře rodí? S kým nemáme obcovati? Komu tekou slzy? Za kým rádi spěcháme? Komu vlasy šedivějí? Komu Pán Bůh požehnává? Úkol pro tiché zaměstnání: Odpovězte složenými větami na následující otázky: Komu se dobře spí? — Koho Bůh miluje? — Komu hrozí bída? — Komu se kazí zrak? — Čeho nemáme kupovati? — Komu tekou slzy? — Koho Bůh vyslyší? — Komu máme býti vděčni? Komu máme dávati almužnu? — Koho se máme ujímati? Cvičení II. Mluvnice. Poznali jste již předmětové věty, které byly uvedeny náměstkami kdo neb co. Tyto věty mohou býti také uvedeny spojkami. Řeknu větu: Víme, že je země kulatá. Rozeberte tuto větu! — Co zastupuje v této složené větě věta: že je země kulatá? — Jak

— Jak zahyne země? Aby se přispělo k rozřešení této otázky, obrátil se „Pearsons Magazine“ na několik vědátorů. Jeden z nich, sir Oliver Lodge, prohlašuje krátce, že to neví. Lord Avebury odkazuje tazatele na astronomy a ačkoli k nim sám nenáleží, přece soudí, že země spadne do slunce. Prof. E. J. Garwood pokládá za možnou velkou potopu a dovozuje: Utváření zemského povrchu záleží na dvojí síle, předně na zemětřesení, které zemi rychle nebo pomalu zvedá, kromě toho pak se povrch zemský

až k slunci a za sluncem, k měsíci a za měsícem, ku hvězdám a za hvězdami, daleko a daleko. Tento veliký prostor, v němž země, slunce, měsíc a hvězdy se nalézají a přece jej všecek nevyplňují neboli nazabírají, nazývá se vesmír. Co jest vesmír? Co nalézá se ve všemmíru? Slunci, měsíci, hvězdám a zemi říkáme tělesa nebeská. Co zabírá každé těleso nebeské? (Čásť vesmíru.) Co zabírá vůbec každé těleso? (Prostor.) Jaký musí prostor býti? (Velký.) Příště prozkoumáme, v čem záleží velikosť prostoru. Pojem o třech rozměrech těles: o výšce, délce, šířce. Na čem jest velikosť tělesa závisla? Učitel poukazuje na uličku mezi lavicemi praví: Může-li tato lavice v této uličce státi? (Nemůže.) Proč ne? (Ulička je pro lavici


Question: Je lepší komunismus či kapitalismus?

přemlouvali k vstupu do koky kladli velkou naději v německý munistické strany. Budou vám ličit, proletariát? co všechno komunisté za uplynulá 5. Proč komunisté mají ještě i dvě léta vykonali a jaké z toho ply- dnes na význačných místech osoby, nou výhody být komunistou. Dosta- které se hlásily za republipete-li takovou samozvanou návštěky k německé nebo maďarvu, položte jí jen docela klidně těch- ské národnosti, studovaly na to deset otázek: německých nebo maďarských ško- 1. Když komunisté prohlašují, že lách a dosud se řádně česky nebo jsou nejlepšími demokraty, proč slovensky nenaučily? komunistická strana ni- 6. Proč se komunistická strana kdy nevolila T. G. Masaryka presidentem republiky. vydává za jediného ochránce dělníků, když terorisuje dělníky a zaač nejen v našem národě, ale v ceměstnance jiného politického přelém světě byl a je dosud právě Masvědčení? saryk pokládán za nejvýraznějšího duchovního představitele pravé de- 7. Proč označili komunisté 1. srpmokracie? na 1947 národně socialistický poža- 2. Když komunisté prohlašují, že davek jednorázové výpomoci veřej-

Otazník Rudé Právo otisklo ve svém vydání pro český severozápad inserát, kterým se hledají obuvníci pro Ba- ťovy filiálky v pohraničí. V inserátu se praví, že se přijmou soudruzi obuvnici. Tu se musí každý občan tohoto státu zeptat, kemu vlastně národní správa znárodněného Bati slouží? Národu nebo komunistické straně? Zdá se nám totiž, že každý dělník bez ohledu na politickou legitimaci má právo na práci, tím spíše v národním podniku. A potom si posl. Zápotocký napíše ještě do Rudého Práva úvodník o tom, jak komunisté nevyužívají a nezneužívaj

voluce. Domnívali se, že sověty bez kapitali- stů neobnoví výrobu, že se buď zhrouti hospodářskými obtížemi, nebo zadními dvířky opět obnovi kapitalismus. — Dnes se tyto naděje zhroutily. Sovětský svaz obnovil výrobu, rozšiřuje ji, kráčí k socialismu, rekonstruuje svoje hospodářství na nové základně a dělníci i rolnici se v něm mají čím dále

uhu jsou přece také jenom lidé a chtějí prostě také žít, a když jakž takž žijí, pak jsou spokojeni a nestarají se příliš o to, že spravedlnosti tím ještě zadost učiněno nebylo. Komunistům tohoto druhu třeba pomoci, protože jsou to lidé, naši bližní, potřebující pomoci. Jiná však jest otázka, co s komunistydemagogy a nenapravitelnými zaujatci proti demokracii a našemu státu. Mezi komunisty je demagogů a nerozumných štváčů víc než dost. Stačí jít se podívat na kteroukoliv schůzi komunistickou, stačí chvíli poslouchat debatu nějakého komunistického řečníka na schůzích nekomunistických, stačí přečíst si kterékoliv komunistické noviny, abychom se přesvědčili, že velká většina našich komunistických vůdců při každě příležitosti nevěcně a demagogicky štve proti všemu, co jest demokratické, nebo aspoň jako demokratické bývá označováno. Zajímavě však při tom je to, že tito komunisté si pro své protidemokratické stanovisko a agitaci reklamují demokratické právo svobody přesvědčení a neuznávají při tom povinnosti býti demokratickými, chovati se demokraticky, hájiti důsledně vždy a všude hlavní zásady demokratické. Komunisté tohoto druhu svou nesnášenlivostí jsou největšími škůdci jakékoliv snahy o sociální a hospodářskou spravedlnost a největší překážkou jakého


Question: Je lepší komunismus či kapitalismus?

přemlouvali k vstupu do koky kladli velkou naději v německý munistické strany. Budou vám ličit, proletariát? co všechno komunisté za uplynulá 5. Proč komunisté mají ještě i dvě léta vykonali a jaké z toho ply- dnes na význačných místech osoby, nou výhody být komunistou. Dosta- které se hlásily za republipete-li takovou samozvanou návštěky k německé nebo maďarvu, položte jí jen docela klidně těch- ské národnosti, studovaly na to deset otázek: německých nebo maďarských ško- 1. Když komunisté prohlašují, že lách a dosud se řádně česky nebo jsou nejlepšími demokraty, proč slovensky nenaučily? komunistická strana ni- 6. Proč se komunistická strana kdy nevolila T. G. Masaryka presidentem republiky. vydává za jediného ochránce dělníků, když terorisuje dělníky a zaač nejen v našem národě, ale v ceměstnance jiného politického přelém světě byl a je dosud právě Masvědčení? saryk pokládán za nejvýraznějšího duchovního představitele pravé de- 7. Proč označili komunisté 1. srpmokracie? na 1947 národně socialistický poža- 2. Když komunisté prohlašují, že davek jednorázové výpomoci veřej-

měrně lepší než u nás. Zajímavé je, jak SSSR čeli černému obchodu. Zřídilo zvláštní magaciny, ve kterých mohou pracující za vyšší ceny nakupovat potřebné věci, které na trh nepřicházejí. Tyto zisky jdou do státní pokladny. Sovětský svaz vědecky a kulturně žije v mezidobí mezi válečnými léty a příští budovatelskou činností a zajímá se o klasiky všech věků Poměr mezi církví a státem je ujas- a národů. něn, poněvadž církev si svou účastí ve vlastenecké válce vybojovala čestné místo. Pro nás Čechy jest nejpříjemnější vzkaz lidu Sovětského svazu, že český národ je srdci sovětského člověka nejbližší ze všech národů.

obviněné politické strany proti odhalením týdeníku »Die Wirtschaft« tak, aby jejich vysvětlení bylo plně uspokojivé? Donutí je k tomu veřejné mínění? Máme u nás orgány veřejného mínění, které by se ozvaly v tomto a v podobných případech? Domnívají se zúčastněné strany, pokud jde o dnešní koalici, že je možno účinněji vést boj proti komunistům, když mravní síla odpůrců je takovými odhaleními ochromena? Či stačí místo mravní síly jen politická moc? A konec konců: mezi zúčastněnými stranami jsou jmenovány i strany socialistické. Máme u nás nezávislé socialisti- cké strany? Nemůže přece při socialismu běžeti jen o nový hmotný řád, běží jistě i o nové metody politické a o nový mravní řád? Jaký je to socialismus, jenž si od úpadkové buržoasie vypůjčuje její nemorální metody politického boje? Jaký může být boj socialismu proti buržoasii, je-li od ní a s ní svázán ve svém volném pohybu společnými chybami a společnými zlořády? Jaký je to socialismus, jenž se musí obávat, aby onen osudný palec, obrácený vzhůru, nebyl najednou obrácen dolů? Jaký je to socialismus, je

Socialism v agonii? I socialism byl stržen do onoho dusného ovzduší prospěchářské politiky. Čistý socialism tam stržen býti nemůže, neboť je založen na úkolu služby bližnímu. Argus


Question: Jezdecké závody

— Velké mezinárodní závody Českého klubu velocipedistů na Smíchově a Českého klubu velocipedistů v Pardubicích budou po řádány již 9. a 10. t. m. v Pardubicích. Z bohatého programu závodního, jenž čítá celkem 19 jízd, jmenujeme vedle velkých mezinárodních jízd mistrovství Čech na bicyklu, mistrovství Čech na tricyklu, velký závod o vyzývací čestnou cenu arciknížete Ferdinanda D'Este, jízdu damskou a j. Ku všem vypsaným jízdám věnováno po třech čestných cenách, jakož i čestné odznaky a čestné ceny za vedení, jež věsměs jsou umělecky provedeny. Protektorát závodů přijal kn. Rudolf Lichtenstein a důležitý úřad rozhodčího J. J. polní podmaršálek sv. p. Friedberg Mirohorský. Přihlášky k závodům se strany jezdců dopadly skvěle, přihlásiloť se celkem na 40 nejlepších jezdců z Čech, Moravy, jakož i přední síly závodní z Německa a Rakouska, tak že závody pardubické pro velikou konkurenci jezdců závodních patřiti b

letech též jako jokey. Jakýsi John Boise z Ohia, jenž po čtyřicet let žije v Topeu, vypravuje, že znal Mac Kinleye jako hocha a že mu ve věku čtrnácti let dopomohl k vítězství při dostizích v Youngstownu. John Boise zabýval se tehdáž prodejem koní pro dostihy a měl právě koně k dostihům v Youngstownu, ale žádného jokeye. Nabídl mladému Mac Kinleyovi dollar, kdyby chtěl jet na jeho koni, a slíbil mu pět dollarů pro případ vítězství. Mladému jezdci bylo to vhod, ale nejprve žádal o dovolení svého otce, smí-li zúčastniti se dostihů. Otec ničeho proti tomu nenamítal a mladý Mac Kinley vsedl na koně. Jel šťastně, neboť projel cílem jako vítěz. Později, vypravuje mr. Boise, zúčastnil se mladý Mac Kinley ještě několika dostihů a skorem

etmo chtějíce zachytiti obraz sportovních Pardubic, nemůžeme nevzpomenouti hlubokých a dávných tradic sportovních, kterými se Pardubice mohou honositi oproti jiným městům nejen republiky, ale i kontinentu evropského. Jsou to hlavně parforsní hony, ke kterým se dostavovala dříve ☞ šlechta celého světa; nyní jest i sport tento zdemokratisován tak, že oproti dřívějšku jsou ho účastny nejen kruhy vojenské, diplomatické, ale i širší sportumilovná společnost městská i rolnická. S tímto sportem úzce jsou spjaty osudy sportu jízdy koňmo, spojeným se závody. Tu mohou se Pardubice opětně pochlubiti jedinečnou kontinentální drahou závodní, vynikající obtížným terrainem a uměle zřízenou a udržovanou překážkovou drahou, kterou obdivují jezdci světových jmen. Tato závodní dráha je nyní majetkem »Československého Jockey-klubu«, jehož ústředí jest v Praze. Dalším článkem ve sportu, rov

Jízda koňmo. ** Dostihy v Saint Cloudu, 3. června. 1. jízda; 1. Capelle, O. Neil. 2. Fortrose, Paris. 3. Clotilde, Childs. Tot.: 16, m.: 12, 34. — 2. jízda: 1. La Morellerie, J. Childs. 2. Prossba, O. Neil. 3. Fiametto, Belhouse. Tot.: 87, m.: 26, 31, 21. — 3. jízda: 1. Lahire, O. Neil. 2. Gayoffe, Ch. Childs. 3. Granitte, Jennings. Tot. 34, m.: 16, 17


Question: Kde se nacházejí tučňáci

A uvnitř byl telefon, mohl bych se domluvit s druhy, jnik ze všeho vyváznout. Čas utikal. Ruce a nohy mi už omrzaly. Na nechráněné plošině nebylo vůbec záštity před ledovým vět- rem. Co se stalo s kamarády, proč ničeho nepodnika

Nevíme, zda měli také v Grónsku maminky v neděli svátek. Tam asi o něm nevědí. Ale maminky jsou tam také, a takhle vypadaj

ky?? Bylo todle za Rakouska??? Hamba! Fuj!!! Kde jsou odpovědní činitelé? Co tomu řekne cizina? Aj, pravím, jaké stanovisko zaujme Armáda spásy a Armáda, krém na obuv? Ha?? Proč se neozve Správa Olšanských hřbitovů? Ba, co dím a co Sdružení křesťanských lampářů. Co Baťa? Ano, co Baťa??

hotovou vášní. Ředitel fysiologického oddělení lékařské fakulty v Paříži Laborde měl ve své laboratoři krotkého zajíce Bertrana, který pozoroval každé hnutí svého pána, zejména když Laborde zasedl k mikroskopu. Ale i u ptáků bývá zvědavost velice vyvinuta, a nejvíce u papoušků. I kanáři jsou silně zvědaví a dovedou napiatě pozorovati, co se v pokoji děje, zvlášť když je to něco neobvyklého. Jak hloupě zvědaví jsou tučňáci, o tom se dočteme v cestopisech. Chtějí-li je lidé k sobě přilákati, začnou něco kutiti a tučňáci se přiblíží až na dosah ruky. Nejbližší to zaplatí životem, ostatní utekou, ale potom se zase vracejí, aby se podívali, co se děje. (Argus.


Question: Kde se narodil Jan Žižka

Jan Žižka z Trocnova znal se osobně nejen s králem Ladislavem a velikým knížetem Vitoldem, ale i se Sigmundem Korybutem. (O dobrodružstvích a válečných jízdách Jana Žižky před vypuknutím bouří husitských. Z širších studií o Žižkovi podává Dr. Hugo Toman. Osvěta, 1891, str. 1021—1029.) Válečná píseň polská, jejíž kritický rozbor vydal Dr. Ant. Kalina ve Lvově (1880). Čechové a Poláci v XV. a XVI. století. Píše Josef Perwolf. Osvěta. 1873, str. 762—772.

Jan Žižka. Brošůrka s vyobrazením poprsí Žižkova od Heidlberga prodává se po  kr. r. č. ve všech knih kupectvích, zejmena knihkupectví Dr. Grégra & F. Dattla v Praze, Ferdin. třída č. 10—II

chod měsíce o — hodině 43 minut ráno, západ měsíce o 6. hodině 19 minut večer. Katolíků svátky: Julie. Evang. památné dni: Heleny. Pravosl.: Mikuláše. Roku 1420 dne 22. května porazil Žižka se svými Tábory královské vojsko u K

MUDr. Zižka ordinuje od 15. srpna na dolejším Václavském nám., „U Charousů“ č. 23, vedle „Politiky“


Question: Kde se narodil Jan Žižka

ním, aby tu ve stráži zůstali. Vrchní dozor svěřil Janku, pacholkovi nevelikému, vlasů krátce přistřižených, dobrému čtyřicátníkovi, osvědčenému služebníkovi vladycké rodiny, jenž už před tím strýci Ješkovi, když v Polsku bojoval, věrně tovařišil a sloužil. Po té mladý Žižka domů zamířil, a s ním bratr jeho Mikeš.

Jan Žižka z Trocnova znal se osobně nejen s králem Ladislavem a velikým knížetem Vitoldem, ale i se Sigmundem Korybutem. (O dobrodružstvích a válečných jízdách Jana Žižky před vypuknutím bouří husitských. Z širších studií o Žižkovi podává Dr. Hugo Toman. Osvěta, 1891, str. 1021—1029.) Válečná píseň polská, jejíž kritický rozbor vydal Dr. Ant. Kalina ve Lvově (1880). Čechové a Poláci v XV. a XVI. století. Píše Josef Perwolf. Osvěta. 1873, str. 762—772.

s výsledky historického badání o Žižkově rodišti. V Tomkově »pokusu o sepsání« Žižkova životopisu dočteme se: »V jižních končinách země české v kraji budějovickém nachází se asi půl hodiny cesty od trhu Borovan dvůr poplužní Trocnov, při kterém někdy nalezala se malá vosnička v krajině pahrbkovité, ve které lesíky se střídají s poli a lukami a ze samoty úzce obmezené jest toliko na západní straně viděti něco dále k horám krumlovským. Jest to rodiště slavného válečníka českého Jana Žižky. — Trocnov byl sídlem zomanů velmi skrovného jmění, jichž znakem byl rak a z nichž první se připomíná teprve r. 1378 »Jan řečený Žižka z Trocnova«, dle vší podobnosti slavného Žižky ot

FEUILLETON. Literní památky, duch a povaha Jana Žižky. II. Půl hodinky na západ od Borovan jest ve mělké kotlině u prostřed lesů velký palouk, na němž střídají se role a lučiny, ovlažené potůčkem, tekoucím kotlinou tou směrem jihozápadním, který hned u vzniku svého na pokraji lesa tvoří rybníček a doleji ještě tři rybníky. Tam nad prvním rybníčkem u lesa ukazují místo, kde se prý pod dubem narodil Jan Žižka. Na samotě této stávaly ve XIV. stoleti dva zemanské dvorce, tvořící s několika chýžkemi pro čeled a podsedníky vísku Trocnov. Dle staré zprávy z r. 1569 narodil se Žižka v jednom z těchto dvorců, na němž tenkráte seděl ještě jakýsi starý Dvořák a patřily k němu lesy dubové. Do dnešku stojí duby na březích výše zmíněných rybníků a tu a tam i po lukách se pamat


Question: Kde se narodil Jan Žižka

chod měsíce o — hodině 43 minut ráno, západ měsíce o 6. hodině 19 minut večer. Katolíků svátky: Julie. Evang. památné dni: Heleny. Pravosl.: Mikuláše. Roku 1420 dne 22. května porazil Žižka se svými Tábory královské vojsko u K

Na truhlářství přijme hocha do učení za týdenní mzdu Jan Keller na Smíchově, Žižkova třída čís. 230

jí. Po přívalech třicetileté války okolo r. 1654 byly dvorce ty, odpolou opuštěné a sešlé, snešeny a zrušeny a uprostřed trocnovské kotliny vystaven nový panský dvůr, k němuž pozemky obou dvorců přivtěleny. Rodný dvorec Žižkův stával bezpochyby nad horním rybníčkem, který ještě koncem XVII. století zván byl Žižkovým, asi na mistě, kde se nyní místo narození Žižkova ukazuje. Pověsť běžná teprve ve druhé polovici XVII. století, že se Žižka pod dubem narodil, povstala asi nedávno před tím a sice tenkráte, když starý Žižkův dvorec byl snešen a místo jeho zůstalo označeno nějakým věkovitým dubem, který dříve u příbytku rodičů Žižkových stával. Když napotom i starý ten dub zhoubě času podlehl, vystavěl probošt kláštera borovanského, jemuž Trocnov tehdy patříval,

ním, aby tu ve stráži zůstali. Vrchní dozor svěřil Janku, pacholkovi nevelikému, vlasů krátce přistřižených, dobrému čtyřicátníkovi, osvědčenému služebníkovi vladycké rodiny, jenž už před tím strýci Ješkovi, když v Polsku bojoval, věrně tovařišil a sloužil. Po té mladý Žižka domů zamířil, a s ním bratr jeho Mikeš.


Question: Kde se narodil Jan Žižka

Jan Žižka. Brošůrka s vyobrazením poprsí Žižkova od Heidlberga prodává se po  kr. r. č. ve všech knih kupectvích, zejmena knihkupectví Dr. Grégra & F. Dattla v Praze, Ferdin. třída č. 10—II

Josefu Pazderkovi majiteli domu a závodu uzenářského v Žižkově, a nejmilejšímu leho synáčkovi ku dnešním Jich ctěn. jme

Žižkova pomníku zasílá knihkupectví Josefa Menšíka v Německém Brodě. Kabinetky za 40 kr., velk za 1 zl. 35

s výsledky historického badání o Žižkově rodišti. V Tomkově »pokusu o sepsání« Žižkova životopisu dočteme se: »V jižních končinách země české v kraji budějovickém nachází se asi půl hodiny cesty od trhu Borovan dvůr poplužní Trocnov, při kterém někdy nalezala se malá vosnička v krajině pahrbkovité, ve které lesíky se střídají s poli a lukami a ze samoty úzce obmezené jest toliko na západní straně viděti něco dále k horám krumlovským. Jest to rodiště slavného válečníka českého Jana Žižky. — Trocnov byl sídlem zomanů velmi skrovného jmění, jichž znakem byl rak a z nichž první se připomíná teprve r. 1378 »Jan řečený Žižka z Trocnova«, dle vší podobnosti slavného Žižky ot


Question: Kde zemřel Jan Hus

Dne 5. června 1415 převezen byl Hus ze strašlivého vězení gottliebenského nad Rýnem (v zámku kostnického biskupa) do městské věznice v Kostnici, aby jej měl koncil po ruce pro nastávající výslechy. Věznice byla částí bosáckého (františkánského) kláštera, jenž stával poblíže hlavního dómu a byl později změněn v kasárna. Hus nebyl tu už ukován ke špalku, jako ve vězení hradu gottliebenského, měl v cele více světla a mohl zas psáti listy. Také přátelé mohli jej zase porůznu navštěvovati. Hlad a žízeň, kruté nemoci a chrlení krve, jimiž byl stižen v černé podzemní díře gottliebenského vězení, poněkud polevily. K prvnímu slyšení v refektáři zmíněného kláštera bosáků pozván byl Hus ještě téhož dne 5. června. Čeští páni, kteří Husa do Kostnice provázeli a s ním vytrvali, připravili vše důkladně. Ovšem že nelenil ani koncil.

Když Hus do Kostnice přibyl, neměl tam prvního času žádných překážek od nikoho. Ale příčiněním kapituly pražské a vyšehradské, kde seděli nejbohatší hromaditelé beneficií a nejpřednější ředitelé všeho tehdejšího svatokupčení v zemi české, kterým tudy záleželo na obhájení panujícího dosud řádu, přičinili se především skrze své plnomocníky, aby se Hus stal neškodným. Poběhlík Michal de Causis a Paleč, někdy přítel Husův, obíhali téměř každého dne kardinály, arcibiskupy, biskupy a jiné preláty, představujíce jim nebezpečnost Husovu. Následkem toho zbaven Hus, přes gleit králem Sigmundem mu daný, svobody a uvržen do vězení v klášteře Dominikánů. Zároveň ustanoveni k vyslýchání Husa od koncilia komisaři, kteří se jali sbírati všecko, co se zdálo býti vhodné k odsouzení Husa, jmenovitě vyslýchali očité svědky. Hus se byl v krutém a smrdutém žaláři tak roznemohl, že se o jeh

Husův rodný domek, kaple Betlemská, Hus a Jeroným při veřejné di- sputaci v kolleji Karlové horlí proti odpustkům, Vězení Husovo v dominikánském klášteře v Kostnici, Kamenné okno vězení Husova, Vězení Husovo na zámku Cottliebenu, Výslech Husův, Jan Hus před soudem kostnickým, Upálení mistra Jana atd. Na skladě v každém knihkupe

Táborský „Český Jih“ v čís. 19.-XL. přináší článek prof. Karla Anderle „O podobě Mistra Jana Husa“, v němž kromě podrobné zprávy o městském znaku táborském z let 1515 neb 1516, kde Husova tvář je zobrazena holá, a připominky, že od r. 1520 Hus zobrazován je vousatý, zajímavý je výňatek z dopisu prof. dra. V. Novotného: „Myslím, že větší vliv než protestantským neholeným kněžím připadl zde (v zobrazování Husa s vousem) racionalistickému výkladu a úvaze, plynoucí z toho, že se ve vězení neholil. Je však zajímavo, že do 17. stol. ustaluje se vousatý Hus všeobecně, jak svědčí i to, že nejstarší sochy i obrazy svatojanské, jehož kultem měl Husův býti jistě vypuzen, jsou vesměs vousaté .. .


Question: Kde zemřel Jan Hus

Táborský „Český Jih“ v čís. 19.-XL. přináší článek prof. Karla Anderle „O podobě Mistra Jana Husa“, v němž kromě podrobné zprávy o městském znaku táborském z let 1515 neb 1516, kde Husova tvář je zobrazena holá, a připominky, že od r. 1520 Hus zobrazován je vousatý, zajímavý je výňatek z dopisu prof. dra. V. Novotného: „Myslím, že větší vliv než protestantským neholeným kněžím připadl zde (v zobrazování Husa s vousem) racionalistickému výkladu a úvaze, plynoucí z toho, že se ve vězení neholil. Je však zajímavo, že do 17. stol. ustaluje se vousatý Hus všeobecně, jak svědčí i to, že nejstarší sochy i obrazy svatojanské, jehož kultem měl Husův býti jistě vypuzen, jsou vesměs vousaté .. .

Kdyby se byl Jan Hus narodil v Italii, byl by se stal asi zakladatelem nového řádu mnišského, takového, jako byl řád kapucínský, založený o něco později po Husovi. Kdyby byl býval Jan Hus upálen v Italii, nebylo by se asi celkem nic stalo, jako se nestalo nic po smrti Glordana Bruna, ani po smrti Girolama Savonaroly ve Florencii. Ale Jan Hus byl synem české země, synem českého jihu, kde jeho předkové chodili těžkým krokem po poli ve stopách volků a úporně hloubali o věcech náboženských; i sám byl duše ještě gotická, jeho víra nesla se rovně k nebi čistým, krásným plamenem, jeho mravní opravdovost neznala ani slabosti, ani kompromisů s hříchem. Přišel do Prahy, tehdy centra střední Evropy a možno říci celé Evropy, a tím celého tehdejšího světa. Studoval na Karlově universitě nedávno založ

Husův odkaz je věčně živý Ministr dr. Drtina na shromáždění českých evangelíků Praha 4. července (eš). Smetanova síň Obecního domu hlav. města Prahy připomínala dnes večer spíše chrám než koncertní dvoranu. To pro vroucí slova chorálů, jimiž slavnostní shromáždění českých evangelíků uctívalo památku mučednické smrti Mistra Jana Husa a pro lidsky prostá slova kazatelů, kteří přiblížili duší statečného Mistra Jana dnešnímu člověku, tolik vnímavému k utrpení, vzešlého z odporu proti násilí. Po společném zpěvu Husovy písně Jeby komunismus měl jedinou základnu zu Kriste, štědrý kněže a úvodním prove vědeckém soclalismu, jak mu rozslovu náměstka synodního seniora B. umí moderní člověk. Komunismus táboJerie promluvil na námět Hus v dneš- r

Husův rodný domek, kaple Betlemská, Hus a Jeroným při veřejné di- sputaci v kolleji Karlové horlí proti odpustkům, Vězení Husovo v dominikánském klášteře v Kostnici, Kamenné okno vězení Husova, Vězení Husovo na zámku Cottliebenu, Výslech Husův, Jan Hus před soudem kostnickým, Upálení mistra Jana atd. Na skladě v každém knihkupe


Question: Kdo bojoval proti sovětskému režimu?

to zpívali vrabci na střeše. informace, jak mi radile v dopise, si rozhodně vždy získám od věruhodných, ovšem nikdy u těch lidí, kteří mají Vaši politickou legitimaci. (Větu o SSSR redakce vypouští). Doporučuji Vám, abyste tento dopis československého resp. britského důstojníka Royal Air Force vyvěsili na slavnou stěngazetu. A když jsme se rozhovořili o té službě vlasti, pak se Vás tedy táži, co jste udělal Vy tak záslužného pro republiku? Vaše zásluhy se ovšem zdaleka nevyrovnají našim. My jsme bojovali a neptali jsme se pro koho, ovšem, věděli jsme, že bojujeme za demokracii, nikoliv pro bolševismus. Ve Svazu no

padne sovětský režim. Ale nejednat se sověty znamená nepodat ruky oněm milionům ruských lidí, k nimž o lásce mluví stále naše slovanství. Uznání sovětského Ruska de jure francouzskou či jinou vládou nezachrání sovětského režimu a neprodlouží mu života. Jest však branou ke snazšímu styku s ruským lidem. Uznat či neuznat je dnes vedlejší otázkou (dnes ani sovětské Rusko nejedná již o uznání de jure). Pro nás mělo by být směrodatným, jak umožnit hospodářskou obnovu ruskému národu. Bude ruský lid vděčnější za strádání, či za pomoc v dobách nejhorších? O to běží, o pomoc ruskému lidu, nikoli o pomoc sovětskému režimu. Ten může padnouti, ale nesmíme odkládat pomoc,

u Tobruku, nezabývá se vyčerpávajícím způsobem skvělými úspěchy našich letců ve Velké Britanii, ani naší armádou, která si se zbraní proklestila cestu z SSSR, a vůbec ponechává stranou boj naší armády na nejdůležitějším bojišti domácím. Autor může namítnout, že jeho líčení končí v r. 1941. Ale tato námitka neobstojí. Všechna čest několika jedincům, kteří representovali naši vlast v bojích u Narviku nebo v Somálsku. Nebylo by však spíše úkolem historika, který nás chce seznámiti s výbory čs. armády v druhém odboji, povšimnout si velikosti takových mužů, jakými byli arm. gen. Bílý, plukovníci Balabán a Mašín a řada jiných hrdinů velké armády odboje domácího? Případný autorův poukaz na časovou omezenost neobstojí pak ani věcně. Což byli organisátory a veliteli našich jednotek v Polsku Ingr a Prchala? Když se přiblížila válka, tu první odjel a druhý se snažil náš polský »legion« odvést před Rudou armádou do Rumunska. Skutečnou duší, organisátorem a velitelem této skupiny, z níž pak vyrostla naše armáda v SS

jednotlivého občana k účasti na státním zřízení jest otevřeno volné pole. Tato iniciativa jest rovněž probouzena a rozvíjena. Volby jsou současně velikou kontrolou lidu nad svými zástupci. — Jak ses choval? Jak jsi prošel zkušebním kamenem Vlastenecké války? Měl jsi opravdu otevřené ucho i srdce i pomocnou ruku pro potřeby lidu? Tyto otázky budou postaveny nejenom poslancům Nejvyššího sovětu, ale i všem členům Sovětů místních. A o náhradě těch, kteří pracovali nedostatečně, jedná lid sám a dbá, aby do státního zřízení byly přitahovány nové svěží síly. V tom spočívá sovětská demokracie.


Question: Kdo bojoval proti sovětskému režimu?

ev, hrdina stejnojmenné knihy D. Furmanova, vyšvihl se z venkovského, pologramotného řemeslníka, obyčejného vojáka světové války a partyzána porevolučních bojů na významného velitele divise, která hrála v bojích s Kolčakem velmi důležitou roli a zasloužila se o vládu sovětů. Proč tento muž, který se nelišil valně od svých druhů, od řady stejně odvážných, udatných, smrtí pohrdajících bojovníků, politicky málo gramotný, bez vojenského vzdělání a znalosti strategie, s nenávistí ke štábům a nadřízeným, proč právě Čapajev stal se již za živa hrdinou, všemi vojáky obdivovaným a obklopeným legendou? To snaží se objasniti autor, Dimitrij Furmanov, který byl přidělen Čapajevovi jako politický komisař a měl na něho veliký vliv; žil s ním po několik měsíců za nejprudších bojů a ze svých poznámek, vždy čersty

státního se osudy Sokola ztotožňují s osudy našeh národa. V první RČS jsme byli sice samostatni, ale stěsnáni a vytlačováni z vlastní země, Dnes, v době socialistického vítězství jsme volni a pány vlastních osudů v celé zemi. Pamětníci založení krnovské jednoty a všichni hraničáři v první RČS mají nejlepší a nejsprávnější představy o tom, jak to vypadalo dříve a dnes. Bratři, pamatujete? Co jsme byli my zde v po raničí? Průkopníci a strážci. Ale jak nás zde „trpěli“ Jak se na nás díval ten „herrenvolk“? — Co to bylo panské nadutosti a černo-bílo-červené slávy a lesku. A jak se krčila ta naše barva nebe, krve a čistoty. Ve vlastním d

druhé otiskla protisovětský článek, poskytla místo k novému útoku na sovětskou armádu. Ve své rozčilené odpovědi nazývá Rudou armádu z r. 1918 armádou trockistickou. To vše je novým důkazem, že MON se bude musit vážně zabývat poměry ve svém listu. Je smutné, že o těchto otázkách je nutno psát právě ve dnech, kdy oslavujeme třicetileté bratrství slovanských národů ve zbrani, kdy vzpomínáme bojovníků Zborova, Bachmače a

jednotlivého občana k účasti na státním zřízení jest otevřeno volné pole. Tato iniciativa jest rovněž probouzena a rozvíjena. Volby jsou současně velikou kontrolou lidu nad svými zástupci. — Jak ses choval? Jak jsi prošel zkušebním kamenem Vlastenecké války? Měl jsi opravdu otevřené ucho i srdce i pomocnou ruku pro potřeby lidu? Tyto otázky budou postaveny nejenom poslancům Nejvyššího sovětu, ale i všem členům Sovětů místních. A o náhradě těch, kteří pracovali nedostatečně, jedná lid sám a dbá, aby do státního zřízení byly přitahovány nové svěží síly. V tom spočívá sovětská demokracie.