Answer: Ústavního soudu

Answer: Městského soudu v Praze

Answer: Ústavní soud

Answer: soud prvního stupně

Answer: Obvodního soudu pro Prahu 5

věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí vytváří analytický odbor Ústavního soudu. Právní věty formuluje soudce zpravodaj, resp. jeho kancelář pro rozhodnutí publikovaná ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu.

ABSTRAKT

Abstrakt není k dispozici.

PRÁVNÍ VĚTY

Právní věta není k dispozici.

Česká republika
USNESENÍ
Ústavního soudu

Ústavní soud rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Ivany Janů a soudců Vojena Güttlera a Františka Duchoně ( soudce zpravodaj ) ve věci ústavní stížnosti stěžovatele Ing. J. P., zastoupeného JUDr. Miroslavem Jindrákem, advokátem se sídlem Praha 4, Zdiměřická 1452/26, proti rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 5 ze dne 22. 10. 2010, čj. 20 C 525/2008 - 161, a rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 8. 6. 2011, čj. 28 Co 105/2011 - 199, takto :

Ústavní stížnost se odmítá.

Odůvodnění :

Včasnou ústavní stížností stěžovatel navrhl zrušení v záhlaví uvedených rozsudků, vydaných v řízení o jeho návrhu na snížení vyživovací povinnosti ke svému zletilému synovi, ve kterém neuspěl. Soudy sice vycházely ze změny poměrů na jeho straně, ale soud prvního stupně vyšel


Answer: čj. 20 C 525/2008 - 161

Answer: čj. 28 Co 105/2011 - 199

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... dispozici.

Česká republika
USNESENÍ
Ústavního soudu

Ústavní soud rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Ivany Janů a soudců Vojena Güttlera a Františka Duchoně ( soudce zpravodaj ) ve věci ústavní stížnosti stěžovatele Ing. J. P., zastoupeného JUDr. Miroslavem Jindrákem, advokátem se sídlem Praha 4, Zdiměřická 1452/26, proti rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 5 ze dne 22. 10. 2010, čj. 20 C 525/2008 - 161, a rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 8. 6. 2011, čj. 28 Co 105/2011 - 199, takto :

Ústavní stížnost se odmítá.

Odůvodnění :

Včasnou ústavní stížností stěžovatel navrhl zrušení v záhlaví uvedených rozsudků, vydaných v řízení o jeho návrhu na snížení vyživovací povinnosti ke svému zletilému synovi, ve kterém neuspěl. Soudy sice vycházely ze změny poměrů na jeho straně, ale soud prvního stupně vyšel z ustanovení § 96 odst. 1 zákona o rodině, tj. z potencionálního příjmu stěžovatele. V jeho případě je aplikace tohoto ustanovení nepřiměřeně tvrdá. Snaží se o získání zaměstnání na pozici odpovídající jeho znalostem, zkušenostem a dosaženému vzdělání. Hlavní důvod svého neúspěchu při hledání zaměstnání vidí stěžovatel v důsledné kontrole přijímaných


Answer: § 96 odst. 1 zákona o rodině

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... v senátě složeném z předsedkyně Ivany Janů a soudců Vojena Güttlera a Františka Duchoně ( soudce zpravodaj ) ve věci ústavní stížnosti stěžovatele Ing. J. P., zastoupeného JUDr. Miroslavem Jindrákem, advokátem se sídlem Praha 4, Zdiměřická 1452/26, proti rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 5 ze dne 22. 10. 2010, čj. 20 C 525/2008 - 161, a rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 8. 6. 2011, čj. 28 Co 105/2011 - 199, takto :

Ústavní stížnost se odmítá.

Odůvodnění :

Včasnou ústavní stížností stěžovatel navrhl zrušení v záhlaví uvedených rozsudků, vydaných v řízení o jeho návrhu na snížení vyživovací povinnosti ke svému zletilému synovi, ve kterém neuspěl. Soudy sice vycházely ze změny poměrů na jeho straně, ale soud prvního stupně vyšel z ustanovení § 96 odst. 1 zákona o rodině, tj. z potencionálního příjmu stěžovatele. V jeho případě je aplikace tohoto ustanovení nepřiměřeně tvrdá. Snaží se o získání zaměstnání na pozici odpovídající jeho znalostem, zkušenostem a dosaženému vzdělání. Hlavní důvod svého neúspěchu při hledání zaměstnání vidí stěžovatel v důsledné kontrole přijímaných zaměstnanců. Vzhledem k tomu, že vůči němu běží exekuce


Answer: Ústavního soudu

Answer: Ústavní soud

Answer: Obvodní soud

Answer: Obvodní soud pro Prahu 5

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... § 96 odst. 1 zákona o rodině, tj. z potencionálního příjmu stěžovatele. V jeho případě je aplikace tohoto ustanovení nepřiměřeně tvrdá. Snaží se o získání zaměstnání na pozici odpovídající jeho znalostem, zkušenostem a dosaženému vzdělání. Hlavní důvod svého neúspěchu při hledání zaměstnání vidí stěžovatel v důsledné kontrole přijímaných zaměstnanců. Vzhledem k tomu, že vůči němu běží exekuce pro neplacení výživného ze strany jeho synů, nemají vůči němu potencionální zaměstnavatelé dostatek důvěry. Soudy obou stupňů tak dostatečně nepřihlédly k jeho tíživé finanční situaci, kterou si nijak nezpůsobil. Ve věci došlo k porušení práva na spravedlivý proces a k diskriminaci nejmladšího stěžovatelova syna V. ve prospěch synů z prvního manželství. Tím byla fakticky snížena i životní úroveň tohoto nejmladšího syna stěžovatele.

Z předložených listin Ústavní soud zjistil, že Obvodní soud pro Prahu 5, shora označeným rozsudkem, zamítl návrh stěžovatele na snížení vyživovací povinnosti stěžovatele k žalovanému Bc. M. P. na 1.000,- Kč měsíčně s účinností od 1. 10. 2008. Vyšel ze zjištění, že rozsudkem téhož soudu ze dne 28. 5. 2002, čj. 5 Nc 361/2001 - 55, ve spojení s rozsudkem Městského


Answer: čj. 12 Co 286/2002 - 75

Answer: čj. 5 Nc 361/2001 - 55

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... a dosaženému vzdělání. Hlavní důvod svého neúspěchu při hledání zaměstnání vidí stěžovatel v důsledné kontrole přijímaných zaměstnanců. Vzhledem k tomu, že vůči němu běží exekuce pro neplacení výživného ze strany jeho synů, nemají vůči němu potencionální zaměstnavatelé dostatek důvěry. Soudy obou stupňů tak dostatečně nepřihlédly k jeho tíživé finanční situaci, kterou si nijak nezpůsobil. Ve věci došlo k porušení práva na spravedlivý proces a k diskriminaci nejmladšího stěžovatelova syna V. ve prospěch synů z prvního manželství. Tím byla fakticky snížena i životní úroveň tohoto nejmladšího syna stěžovatele.

Z předložených listin Ústavní soud zjistil, že Obvodní soud pro Prahu 5, shora označeným rozsudkem, zamítl návrh stěžovatele na snížení vyživovací povinnosti stěžovatele k žalovanému Bc. M. P. na 1.000,- Kč měsíčně s účinností od 1. 10. 2008. Vyšel ze zjištění, že rozsudkem téhož soudu ze dne 28. 5. 2002, čj. 5 Nc 361/2001 - 55, ve spojení s rozsudkem Městského soudu v Praze ze dne 4. 10. 2002, čj. 12 Co 286/2002 - 75, byli tehdy nezletilí synové stěžovatele a MUDr. V. P. svěřeni do výchovy matky a stěžovateli, jako otci, byla


Answer: § 99 odst. 1 a 2 zákona o rodině

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... dne 25. 5. 2004 byla schválena dohoda rodičů, podle které bylo výživné na nezl. J. zvýšeno na 5.000,- Kč měsíčně.

Obvodní soud se, v souladu s ustanovením § 99 odst. 1 a 2 zákona o rodině, zabýval otázkou, zda v daném případě došlo k takové změně poměrů, která by mohla vyústit v korekci posledního soudního rozhodnutí upravujícího vyživovací povinnost stěžovatele. Vzal v úvahu změnu poměrů, spočívající v jeho nezaměstnanosti, a vzrůst jeho životních nákladů, zejména vzhledem k soužití s nezaměstnanou přítelkyní a k narození syna v roce 2006. Stěžovatel se po celou dobu své nezaměstnanosti ucházel o zaměstnání, ale pouze na vedoucích místech mezinárodních společností. Tento postup označil soud za nerozvážný, vzhledem k počtu jeho vyživovacích povinností a jeho vyšším životním nákladům. Soud konstatoval, že míra nezaměstnanosti v Praze patří k nejnižším nejen v ČR, ale i v EU. Stěžovatel nebyl v době nezaměstnanosti evidován na příslušném úřadě práce jako uchazeč o zaměstnání, věnoval se podnikání, v němž však nedosahoval, podle daňových přiznání, žádných příjmů. Stěžovatel u svého posledního zaměstnavatele skončil pracovní poměr dohodou ( i když zde dosahoval nadstandardních


Answer: § 96 odst. 2 zákona o rodině

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... půjčkám stěžovatele soud nemohl přihlížet, neboť zákonná vyživovací povinnost má přednost před ostatními pohledávkami. Pokud jde o vyživovací povinnost k nezletilému synovi V., vzhledem k jeho věku jsou jeho potřeby daleko menší než odůvodněné potřeby žalovaného.

Soud neshledal zjištěné změny poměrů účastníků sporu jako důvodné pro změnu vyživovací povinnosti stěžovatele k žalovanému. Původně stanovené výživné odpovídá výdělkovým možnostem a schopnostem otce i potřebám žalovaného. Pro zvýšené životní náklady stěžovatele, spočívající ve splácení úvěru poskytnutého na nadstandardní bydlení, nelze omezovat základní a přednostní vyživovací povinnost stěžovatele k žalovanému. Soud tak neshledal žádné okolnosti, které by odůvodňovaly aplikaci ustanovení § 96 odst. 2 zákona o rodině.

Městský soud v Praze rozsudek soudu prvního stupně ve věci samé potvrdil, změnil jej pouze co do výše náhrady nákladů řízení. Konstatoval, že soud prvního stupně po dostatečném dokazování hodnotil důkazy v souladu se zásadou volného hodnocení důkazů, správně zjistil skutkový stav věci, kterou správně posoudil i po stránce právní, proto se s ním zcela ztotožnil. Poukázal na to, že při posouzení výdělkových možností a schopností stěžovatele je třeba vyjít ze zásady potencionality příjmů. Stěžovatel je


Answer: Ústavního soudu

Answer: soud prvního stupně

Answer: soudu prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... pro změnu vyživovací povinnosti stěžovatele k žalovanému. Původně stanovené výživné odpovídá výdělkovým možnostem a schopnostem otce i potřebám žalovaného. Pro zvýšené životní náklady stěžovatele, spočívající ve splácení úvěru poskytnutého na nadstandardní bydlení, nelze omezovat základní a přednostní vyživovací povinnost stěžovatele k žalovanému. Soud tak neshledal žádné okolnosti, které by odůvodňovaly aplikaci ustanovení § 96 odst. 2 zákona o rodině.

Městský soud v Praze rozsudek soudu prvního stupně ve věci samé potvrdil, změnil jej pouze co do výše náhrady nákladů řízení. Konstatoval, že soud prvního stupně po dostatečném dokazování hodnotil důkazy v souladu se zásadou volného hodnocení důkazů, správně zjistil skutkový stav věci, kterou správně posoudil i po stránce právní, proto se s ním zcela ztotožnil. Poukázal na to, že při posouzení výdělkových možností a schopností stěžovatele je třeba vyjít ze zásady potencionality příjmů. Stěžovatel je po dobu delší tří let, i přes své vzdělání a praxi, trvale bez zaměstnání, přitom jeho rodinné výdaje a výdaje na bydlení jsou nadstandardní. Než by se spokojil s nižším příjmem, kdy průměrné výdělky zaměstnanců jeho vzdělání činí 40.000,- až 45.000,- Kč, snaží se svou


Answer: Ústavního soudu

Answer: Ústavní soud

Answer: Ústavním soudu

Answer: soud odvolací

Answer: soudu prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... vyvodil z něho právní závěry, které náležitě odůvodnil. Zabýval se i argumenty stěžovatele a přesvědčivě se s nimi vypořádal. Věcí se důkladně zabýval i soud odvolací, který přesvědčivě a srozumitelně, v souladu s ustanoveními zákona o rodině, vyložil, proč se ztotožnil se závěry soudu prvního stupně a jeho rozhodnutí potvrdil. V podrobnostech lze odkázat na odůvodnění zmíněných soudních rozhodnutí. Ústavní soud považuje závěry a právní hodnocení obecných soudů za správné, plně v souladu s obecným právem. Pokud soudy rozhodly způsobem, s nímž se stěžovatel neztotožňuje, nezakládá to samo o sobě důvod k úspěšné ústavní stížnosti. Ústavní soud tak neshledal nic, co by věc posouvalo do ústavněprávní roviny.

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěl I. senát Ústavního soudu k závěru, že jsou splněny podmínky § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů, a proto, mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků, usnesením ústavní stížnost odmítl jako návrh zjevně neopodstatněný.

Poučení : Proti tomuto usnesení není odvolání přípustné.

V Brně dne 9. listopadu 2011

Ivana Janů, v. r.
předsedkyně I. senátu Ústavního soudu


Answer: § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb.

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... vyvodil z něho právní závěry, které náležitě odůvodnil. Zabýval se i argumenty stěžovatele a přesvědčivě se s nimi vypořádal. Věcí se důkladně zabýval i soud odvolací, který přesvědčivě a srozumitelně, v souladu s ustanoveními zákona o rodině, vyložil, proč se ztotožnil se závěry soudu prvního stupně a jeho rozhodnutí potvrdil. V podrobnostech lze odkázat na odůvodnění zmíněných soudních rozhodnutí. Ústavní soud považuje závěry a právní hodnocení obecných soudů za správné, plně v souladu s obecným právem. Pokud soudy rozhodly způsobem, s nímž se stěžovatel neztotožňuje, nezakládá to samo o sobě důvod k úspěšné ústavní stížnosti. Ústavní soud tak neshledal nic, co by věc posouvalo do ústavněprávní roviny.

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěl I. senát Ústavního soudu k závěru, že jsou splněny podmínky § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů, a proto, mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků, usnesením ústavní stížnost odmítl jako návrh zjevně neopodstatněný.

Poučení : Proti tomuto usnesení není odvolání přípustné.

V Brně dne 9. listopadu 2011

Ivana Janů, v. r.
předsedkyně I. senátu Ústavního soudu


Answer: ve znění pozdějších předpisů

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... vyvodil z něho právní závěry, které náležitě odůvodnil. Zabýval se i argumenty stěžovatele a přesvědčivě se s nimi vypořádal. Věcí se důkladně zabýval i soud odvolací, který přesvědčivě a srozumitelně, v souladu s ustanoveními zákona o rodině, vyložil, proč se ztotožnil se závěry soudu prvního stupně a jeho rozhodnutí potvrdil. V podrobnostech lze odkázat na odůvodnění zmíněných soudních rozhodnutí. Ústavní soud považuje závěry a právní hodnocení obecných soudů za správné, plně v souladu s obecným právem. Pokud soudy rozhodly způsobem, s nímž se stěžovatel neztotožňuje, nezakládá to samo o sobě důvod k úspěšné ústavní stížnosti. Ústavní soud tak neshledal nic, co by věc posouvalo do ústavněprávní roviny.

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěl I. senát Ústavního soudu k závěru, že jsou splněny podmínky § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů, a proto, mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků, usnesením ústavní stížnost odmítl jako návrh zjevně neopodstatněný.

Poučení : Proti tomuto usnesení není odvolání přípustné.

V Brně dne 9. listopadu 2011

Ivana Janů, v. r.
předsedkyně I. senátu Ústavního soudu


Answer: Nejvyšší soud

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Městského soudu v Praze

Answer: Obvodního soudu pro Prahu 6

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry Korecké, CSc., a soudců JUDr. Miroslava Feráka a JUDr. Pavlíny Brzobohaté ve věci žalobkyně D. H., zastoupené Mgr. Davidem Novákem, advokátem se sídlem Praha 2, Ladova 1, proti žalovaným 1 ) Ing. arch. J. M., 2 ) Ing. Ji. M., 3 ) MUDr. E. F., a 4 ) J. M., zastoupeným Mgr. Stanislavem Němcem, advokátem se sídlem Postupice 58, o určení neplatnosti zvýšení nájemného a o vzájemném návrhu na určení výše nájemného, vedené u Obvodního soudu pro Prahu 6 pod sp. zn. 21 C 325/2006, o dovolání žalovaných proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 28. ledna 2009, č. j. 19 Co 465/2008-102, takto :

I. Dovolání se odmítá.
II. Žalovaní jsou povinni zaplatit společně a nerozdílně žalobkyni na náhradě nákladů dovolacího řízení částku 10.300,- Kč, k rukám Mgr. Davida Nováka, advokáta se sídlem Praha 2, Ladova 1, do tří dnů od právní moci tohoto usnesení.

O d ů v o d n ě n í :

Obvodní


Answer: č. j. 21 C 325/2006-70

Answer: č. j. 19 Co 465/2008-102

Answer: sp. zn. 21 C 325/2006

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... ) Ing. arch. J. M., 2 ) Ing. Ji. M., 3 ) MUDr. E. F., a 4 ) J. M., zastoupeným Mgr. Stanislavem Němcem, advokátem se sídlem Postupice 58, o určení neplatnosti zvýšení nájemného a o vzájemném návrhu na určení výše nájemného, vedené u Obvodního soudu pro Prahu 6 pod sp. zn. 21 C 325/2006, o dovolání žalovaných proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 28. ledna 2009, č. j. 19 Co 465/2008-102, takto :

I. Dovolání se odmítá.
II. Žalovaní jsou povinni zaplatit společně a nerozdílně žalobkyni na náhradě nákladů dovolacího řízení částku 10.300,- Kč, k rukám Mgr. Davida Nováka, advokáta se sídlem Praha 2, Ladova 1, do tří dnů od právní moci tohoto usnesení.

O d ů v o d n ě n í :

Obvodní soud pro Prahu 6 ( soud prvního stupně ) rozsudkem ze dne 15. 1. 2008, č. j. 21 C 325/2006-70, výrokem I. určil, že je neplatné zvýšení nájemného za užívání bytu č. 3, ve 2. podlaží domu č.p. na pozemku parc. č. 2243 v k.ú. S., na adrese N. S. 25,


Answer: Městský soud v Praze

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: soud prvního stupně

Answer: Obvodní soud pro Prahu 6

Answer: Nejvyšší soud

Answer: soud odvolací

Answer: soudu prvního stupně

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... sídlem Praha 2, Ladova 1, do tří dnů od právní moci tohoto usnesení.

O d ů v o d n ě n í :

Obvodní soud pro Prahu 6 ( soud prvního stupně ) rozsudkem ze dne 15. 1. 2008, č. j. 21 C 325/2006-70, výrokem I. určil, že je neplatné zvýšení nájemného za užívání bytu č. 3, ve 2. podlaží domu č.p. na pozemku parc. č. 2243 v k.ú. S., na adrese N. S. 25, P. 5 ( dále jen „ předmětný byt “, resp. „ byt “ a „ předmětný dům “ ), a to od 1. 1. 2007 z částky 1.246,38 Kč na částku 7.220,50 Kč, určené dopisem ze dne 14. 9. 2006, výrokem II. zamítl vzájemný návrh žalovaných na určení, že žalobkyně je povinna platit nájemné ve výši 7.220,50 Kč měsíčně, počínaje dnem následujícím po právní moci rozsudku; dále rozhodl o nákladech řízení ( výrok III. ).
K odvolání žalovaných Městský soud v Praze ( soud odvolací ) rozsudkem ze dne 28. 1. 2009, č. j. 19 Co 465/2008-102, rozsudek soudu prvního stupně potvrdil a rozhodl


Answer: Ústavního soudu

Answer: soudem prvního stupně

Answer: Městský soud v Praze

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Ústavního soudu České republiky

Answer: Nejvyšší soud

Answer: soud odvolací

Answer: soudu prvního stupně

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... určené dopisem ze dne 14. 9. 2006, výrokem II. zamítl vzájemný návrh žalovaných na určení, že žalobkyně je povinna platit nájemné ve výši 7.220,50 Kč měsíčně, počínaje dnem následujícím po právní moci rozsudku; dále rozhodl o nákladech řízení ( výrok III. ).
K odvolání žalovaných Městský soud v Praze ( soud odvolací ) rozsudkem ze dne 28. 1. 2009, č. j. 19 Co 465/2008-102, rozsudek soudu prvního stupně potvrdil a rozhodl o nákladech odvolacího řízení.
Odvolací soud vycházel – ve shodě se soudem prvního stupně – ze zjištění, že žalovaní ( podíloví spoluvlastníci předmětného domu ) oznámili žalobkyni ( nájemkyni bytu ) dopisem ze dne 14. 9. 2006 zvýšení nájemného na částku 7.220,50 Kč měsíčně, přičemž v dopise uvedli, že při stanovení výše nájemného postupovali podle zákona č. 107/2006 Sb. Přisvědčil jeho závěru, že zvýšení nájemného žalovanými je neplatné, neboť nepostupovali podle uvedeného zákona, resp. sdělení Ministerstva pro místní rozvoj č. 333/2006 Sb. Ve shodě se soudem prvního stupně dále především konstatoval, že jejich odkaz na nálezy Ústavního soudu České republiky ( např. na nález sp.zn. I. ÚS 489/05 )


Answer: č. 107/2006 Sb.

Answer: § 237 odst. 1 písm. c ), odst. 3 o.s.ř

Answer: č. 333/2006 Sb.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... při stanovení výše nájemného postupovali podle zákona č. 107/2006 Sb. Přisvědčil jeho závěru, že zvýšení nájemného žalovanými je neplatné, neboť nepostupovali podle uvedeného zákona, resp. sdělení Ministerstva pro místní rozvoj č. 333/2006 Sb. Ve shodě se soudem prvního stupně dále především konstatoval, že jejich odkaz na nálezy Ústavního soudu České republiky ( např. na nález sp.zn. I. ÚS 489/05 ) je nepřípadný, neboť byť byly vydány po účinnosti zákona č. 107/2006 Sb., týkaly se období před nabytím jeho účinnosti, kdy soudy – v důsledku absence příslušné právní úpravy – stanovovaly výši nájemného konstitutivním rozhodnutím; tento stav byl však napraven vydáním citovaného zákona a domáhat se zvýšení nájemného rozhodnutím soudu již není možné. Na základě toho shledal správným rovněž výrok II. rozsudku soudu prvního stupně, neboť byl učiněn v prosinci 2007, tj. již za účinnosti zákona č. 107/2006 Sb.
Proti rozsudku odvolacího soudu ( a to výslovně proti ,,všem jeho výrokům “ ) podali žalovaní dovolání, jehož přípustnost opřeli o ustanovení § 237 odst. 1 písm. c ), odst. 3 o.s.ř a uplatnili v něm dovolací důvody podle § 241a odst.


Answer: sp.zn. I. ÚS 489/05

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... 14. 9. 2006 zvýšení nájemného na částku 7.220,50 Kč měsíčně, přičemž v dopise uvedli, že při stanovení výše nájemného postupovali podle zákona č. 107/2006 Sb. Přisvědčil jeho závěru, že zvýšení nájemného žalovanými je neplatné, neboť nepostupovali podle uvedeného zákona, resp. sdělení Ministerstva pro místní rozvoj č. 333/2006 Sb. Ve shodě se soudem prvního stupně dále především konstatoval, že jejich odkaz na nálezy Ústavního soudu České republiky ( např. na nález sp.zn. I. ÚS 489/05 ) je nepřípadný, neboť byť byly vydány po účinnosti zákona č. 107/2006 Sb., týkaly se období před nabytím jeho účinnosti, kdy soudy – v důsledku absence příslušné právní úpravy – stanovovaly výši nájemného konstitutivním rozhodnutím; tento stav byl však napraven vydáním citovaného zákona a domáhat se zvýšení nájemného rozhodnutím soudu již není možné. Na základě toho shledal správným rovněž výrok II. rozsudku soudu prvního stupně, neboť byl učiněn v prosinci 2007, tj. již za účinnosti zákona č. 107/2006 Sb.
Proti rozsudku odvolacího soudu ( a to výslovně proti ,,všem jeho výrokům “ ) podali žalovaní dovolání, jehož přípustnost opřeli o ustanovení § 237 odst. 1 písm.


Answer: Ústavního soudu

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Nejvyššího soudu

Answer: odvolacího soudu

Answer: Nejvyššího

Answer: Nejvyšší soud

Answer: soudu prvního stupně

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... účinnosti zákona č. 107/2006 Sb., týkaly se období před nabytím jeho účinnosti, kdy soudy – v důsledku absence příslušné právní úpravy – stanovovaly výši nájemného konstitutivním rozhodnutím; tento stav byl však napraven vydáním citovaného zákona a domáhat se zvýšení nájemného rozhodnutím soudu již není možné. Na základě toho shledal správným rovněž výrok II. rozsudku soudu prvního stupně, neboť byl učiněn v prosinci 2007, tj. již za účinnosti zákona č. 107/2006 Sb.
Proti rozsudku odvolacího soudu ( a to výslovně proti ,,všem jeho výrokům “ ) podali žalovaní dovolání, jehož přípustnost opřeli o ustanovení § 237 odst. 1 písm. c ), odst. 3 o.s.ř a uplatnili v něm dovolací důvody podle § 241a odst. 2 písm. a ) a b ) o.s.ř. Dovolatelé mají za to, že v judikatuře Nejvyššího soudu dosud nebyla řešena a ) „ otázka, kterého období se týká povinnost obecných soudů …… určovat nájemné z bytu podle místních podmínek “, stanovená v nálezech Ústavního soudu, zejména v „ plenárním nálezu sp.zn. 20005 “, b ) „ jakého období se týká právo pronajímatele na zvýšení nájemného “ (


Answer: § 241a odst. 2 písm. a ) a b ) o.s.ř.

Answer: č. 107/2006 Sb.

Answer: § 237 odst. 1 písm. c ), odst. 3 o.s.ř

Answer: o.s.ř.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... nabytím jeho účinnosti, kdy soudy – v důsledku absence příslušné právní úpravy – stanovovaly výši nájemného konstitutivním rozhodnutím; tento stav byl však napraven vydáním citovaného zákona a domáhat se zvýšení nájemného rozhodnutím soudu již není možné. Na základě toho shledal správným rovněž výrok II. rozsudku soudu prvního stupně, neboť byl učiněn v prosinci 2007, tj. již za účinnosti zákona č. 107/2006 Sb.
Proti rozsudku odvolacího soudu ( a to výslovně proti ,,všem jeho výrokům “ ) podali žalovaní dovolání, jehož přípustnost opřeli o ustanovení § 237 odst. 1 písm. c ), odst. 3 o.s.ř a uplatnili v něm dovolací důvody podle § 241a odst. 2 písm. a ) a b ) o.s.ř. Dovolatelé mají za to, že v judikatuře Nejvyššího soudu dosud nebyla řešena a ) „ otázka, kterého období se týká povinnost obecných soudů …… určovat nájemné z bytu podle místních podmínek “, stanovená v nálezech Ústavního soudu, zejména v „ plenárním nálezu sp.zn. 20005 “, b ) „ jakého období se týká právo pronajímatele na zvýšení nájemného “ ( zda jde o zvýšení „ pro futuro “ či


Answer: sp.zn. 20005

Answer: IV. ÚS 2191/08

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... ) „ otázka, kterého období se týká povinnost obecných soudů …… určovat nájemné z bytu podle místních podmínek “, stanovená v nálezech Ústavního soudu, zejména v „ plenárním nálezu sp.zn. 20005 “, b ) „ jakého období se týká právo pronajímatele na zvýšení nájemného “ ( zda jde o zvýšení „ pro futuro “ či též i za dobu minulou ), c ) otázka rozsahu poučovací povinnosti obecných soudů, uložená jim Ústavním soudem “ ( která v dané věci nebyla splněna, což založilo vadu řízení ), d ) zda se lze po účinnosti zákona č. 107/2006 Sb. domáhat zvýšení nájemného soudním rozhodnutím [možnost podávat žaloby o určení obvyklého nájemného i po vydání citovano zákona přitom nepřímo vyplývá i z nejnovější judikatury Ústavního soudu ve věcech žalob o náhradu škody proti státu ( např. „ IV. ÚS 2191/08 “ )]. V dovolání obsáhle rozebírají problematiku jednostranného zvyšování nájemného a polemizují s napadeným rozhodnutím i s rozhodnutími Ústavního soudu. Závěrem označují za otázku zásadního významu otázku, ,,zda obsah sdělení MMR v důsledku manipulace se statistickým souborem zákonem nepředpokládané je porušením zákonného zmocnění


Answer: Ústavním soudem

Answer: Ústavního soudu

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Nejvyššího soudu

Answer: Nejvyššího

Answer: Nejvyšší soud

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... odst. 1 písm. c ), odst. 3 o.s.ř a uplatnili v něm dovolací důvody podle § 241a odst. 2 písm. a ) a b ) o.s.ř. Dovolatelé mají za to, že v judikatuře Nejvyššího soudu dosud nebyla řešena a ) „ otázka, kterého období se týká povinnost obecných soudů …… určovat nájemné z bytu podle místních podmínek “, stanovená v nálezech Ústavního soudu, zejména v „ plenárním nálezu sp.zn. 20005 “, b ) „ jakého období se týká právo pronajímatele na zvýšení nájemného “ ( zda jde o zvýšení „ pro futuro “ či též i za dobu minulou ), c ) otázka rozsahu poučovací povinnosti obecných soudů, uložená jim Ústavním soudem “ ( která v dané věci nebyla splněna, což založilo vadu řízení ), d ) zda se lze po účinnosti zákona č. 107/2006 Sb. domáhat zvýšení nájemného soudním rozhodnutím [možnost podávat žaloby o určení obvyklého nájemného i po vydání citovano zákona přitom nepřímo vyplývá i z nejnovější judikatury Ústavního soudu ve věcech žalob o náhradu škody proti státu ( např. „ IV. ÚS 2191/08 “ )]. V dovolání


Answer: § 243b

Answer: § 4 písm. a ) zákona č. 107/2006 Sb.

Answer: č. 107/2006 Sb.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... ), c ) otázka rozsahu poučovací povinnosti obecných soudů, uložená jim Ústavním soudem “ ( která v dané věci nebyla splněna, což založilo vadu řízení ), d ) zda se lze po účinnosti zákona č. 107/2006 Sb. domáhat zvýšení nájemného soudním rozhodnutím [možnost podávat žaloby o určení obvyklého nájemného i po vydání citovano zákona přitom nepřímo vyplývá i z nejnovější judikatury Ústavního soudu ve věcech žalob o náhradu škody proti státu ( např. „ IV. ÚS 2191/08 “ )]. V dovolání obsáhle rozebírají problematiku jednostranného zvyšování nájemného a polemizují s napadeným rozhodnutím i s rozhodnutími Ústavního soudu. Závěrem označují za otázku zásadního významu otázku, ,,zda obsah sdělení MMR v důsledku manipulace se statistickým souborem zákonem nepředpokládané je porušením zákonného zmocnění § 4 písm. a ) zákona č. 107/2006 Sb. “ ( ad e/ ). Navrhli, aby napadené rozhodnutí bylo zrušeno a věc byla vrácena odvolacímu soudu k dalšímu řízení, případně aby bylo ,,ve smyslu ust. § 243b “ zrušeno též rozhodnutí soudu prvního stupně.
Žalobkyně se v dovolacím vyjádření ztotožnila s napadeným rozhodnutím, namítla, že dovolání je nepřípustné, neboť všechny


Answer: Ústavního soudu

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: odvolacímu soudu

Answer: odvolacího soudu

Answer: Nejvyšší soud

Answer: soudu prvního stupně

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... i z nejnovější judikatury Ústavního soudu ve věcech žalob o náhradu škody proti státu ( např. „ IV. ÚS 2191/08 “ )]. V dovolání obsáhle rozebírají problematiku jednostranného zvyšování nájemného a polemizují s napadeným rozhodnutím i s rozhodnutími Ústavního soudu. Závěrem označují za otázku zásadního významu otázku, ,,zda obsah sdělení MMR v důsledku manipulace se statistickým souborem zákonem nepředpokládané je porušením zákonného zmocnění § 4 písm. a ) zákona č. 107/2006 Sb. “ ( ad e/ ). Navrhli, aby napadené rozhodnutí bylo zrušeno a věc byla vrácena odvolacímu soudu k dalšímu řízení, případně aby bylo ,,ve smyslu ust. § 243b “ zrušeno též rozhodnutí soudu prvního stupně.
Žalobkyně se v dovolacím vyjádření ztotožnila s napadeným rozhodnutím, namítla, že dovolání je nepřípustné, neboť všechny právní otázky uvedené v dovolání byly zodpovězeny stanoviskem pléna Ústavního soudu ze dne 28. 4. 2009, sp.zn. Pl.ÚS-st 27/09, které rovněž citovala.
Podle čl. II bodu 12. věty před středníkem zákona č. 7/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony, dovolání proti rozhodnutím odvolacího soudu


Answer: sp.zn. Pl.ÚS-st 27/09

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... zrušeno též rozhodnutí soudu prvního stupně.
Žalobkyně se v dovolacím vyjádření ztotožnila s napadeným rozhodnutím, namítla, že dovolání je nepřípustné, neboť všechny právní otázky uvedené v dovolání byly zodpovězeny stanoviskem pléna Ústavního soudu ze dne 28. 4. 2009, sp.zn. Pl.ÚS-st 27/09, které rovněž citovala.
Podle čl. II bodu 12. věty před středníkem zákona č. 7/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony, dovolání proti rozhodnutím odvolacího soudu vyhlášeným ( vydaným ) přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona ( tj. před 1. červencem 2009 ) se projednají a rozhodnou podle dosavadních právních předpisů. Bylo-li napadené rozhodnutí vydáno dne 28. ledna 2009, Nejvyšší soud České republiky jako soud dovolací dovolání projednal a o něm rozhodl podle zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění před novelou provedenou zákonem č. 7/2009 Sb. ( dále opět jen „ o.s.ř.” ).
Nejvyšší soud jako soud dovolací ( § 10a o.s.ř. ) po zjištění, že dovolání bylo podáno včas, osobami k tomu oprávněnými - účastníky řízení ( § 240 odst. 1 o.s.ř. ),


Answer: č. 99/1963 Sb.

Answer: čl. II bodu 12. věty před středníkem zákona č. 7/2009 Sb.

Answer: § 240 odst. 1 o.s.ř.

Answer: občanský soudní řád

Answer: § 10a o.s.ř.

Answer: § 241 odst. 1 a 4 o.s.ř.

Answer: o.s.ř.

Answer: č. 7/2009 Sb.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... dovolání je nepřípustné, neboť všechny právní otázky uvedené v dovolání byly zodpovězeny stanoviskem pléna Ústavního soudu ze dne 28. 4. 2009, sp.zn. Pl.ÚS-st 27/09, které rovněž citovala.
Podle čl. II bodu 12. věty před středníkem zákona č. 7/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony, dovolání proti rozhodnutím odvolacího soudu vyhlášeným ( vydaným ) přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona ( tj. před 1. červencem 2009 ) se projednají a rozhodnou podle dosavadních právních předpisů. Bylo-li napadené rozhodnutí vydáno dne 28. ledna 2009, Nejvyšší soud České republiky jako soud dovolací dovolání projednal a o něm rozhodl podle zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění před novelou provedenou zákonem č. 7/2009 Sb. ( dále opět jen „ o.s.ř.” ).
Nejvyšší soud jako soud dovolací ( § 10a o.s.ř. ) po zjištění, že dovolání bylo podáno včas, osobami k tomu oprávněnými - účastníky řízení ( § 240 odst. 1 o.s.ř. ), za splnění podmínky advokátního zastoupení dovolatelů ( § 241 odst. 1 a 4 o.s.ř. ), se zabýval


Answer: ve znění pozdějších předpisů

Answer: ve znění před novelou provedenou zákonem

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... dovolacím vyjádření ztotožnila s napadeným rozhodnutím, namítla, že dovolání je nepřípustné, neboť všechny právní otázky uvedené v dovolání byly zodpovězeny stanoviskem pléna Ústavního soudu ze dne 28. 4. 2009, sp.zn. Pl.ÚS-st 27/09, které rovněž citovala.
Podle čl. II bodu 12. věty před středníkem zákona č. 7/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony, dovolání proti rozhodnutím odvolacího soudu vyhlášeným ( vydaným ) přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona ( tj. před 1. červencem 2009 ) se projednají a rozhodnou podle dosavadních právních předpisů. Bylo-li napadené rozhodnutí vydáno dne 28. ledna 2009, Nejvyšší soud České republiky jako soud dovolací dovolání projednal a o něm rozhodl podle zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění před novelou provedenou zákonem č. 7/2009 Sb. ( dále opět jen „ o.s.ř.” ).
Nejvyšší soud jako soud dovolací ( § 10a o.s.ř. ) po zjištění, že dovolání bylo podáno včas, osobami k tomu oprávněnými - účastníky řízení ( § 240 odst. 1 o.s.ř. ), za splnění podmínky advokátního zastoupení dovolatelů ( § 241


Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Nejvyššího soudu

Answer: soud dovolací

Answer: odvolacího soudu

Answer: Nejvyššího

Answer: Nejvyšší soud

Answer: soudu prvního stupně

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... jako soud dovolací dovolání projednal a o něm rozhodl podle zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění před novelou provedenou zákonem č. 7/2009 Sb. ( dále opět jen „ o.s.ř.” ).
Nejvyšší soud jako soud dovolací ( § 10a o.s.ř. ) po zjištění, že dovolání bylo podáno včas, osobami k tomu oprávněnými - účastníky řízení ( § 240 odst. 1 o.s.ř. ), za splnění podmínky advokátního zastoupení dovolatelů ( § 241 odst. 1 a 4 o.s.ř. ), se zabýval jeho přípustností.
Dovolací soud nepřehlédl, že dovolatelé výslovně napadli rovněž nákladový výrok rozsudku odvolacího soudu, s přihlédnutím k obsahu dovolání ( § 41 odst. 2 o.s.ř. ) však zastává názor, že ve vztahu k tomuto výroku nejsou uplatněné dovolací důvody nijak obsahově konkretizovány; navíc dovolání proti nákladovým výrokům – byť jsou součástí rozsudku odvolacího soudu – není přípustné ( srov. např. usnesení Nejvyššího soudu z 31. 1. 2002, sp.zn. 29 Odo 874/2001, uveřejněné pod č. 88 v časopise Soudní judikatura 5/2002 ).
Žalovaní dovoláním napadají rozsudek odvolacího soudu ve věci samé, jímž byl potvrzen rozsudek soudu prvního stupně, aniž


Answer: § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř.

Answer: § 241 odst. 1 a 4 o.s.ř.

Answer: § 237 odst. 3 o.s.ř.

Answer: o.s.ř.

Answer: § 41 odst. 2 o.s.ř.

Answer: § 237 odst. 1 písm. a/, b/ o.s.ř.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... 1 o.s.ř. ), za splnění podmínky advokátního zastoupení dovolatelů ( § 241 odst. 1 a 4 o.s.ř. ), se zabýval jeho přípustností.
Dovolací soud nepřehlédl, že dovolatelé výslovně napadli rovněž nákladový výrok rozsudku odvolacího soudu, s přihlédnutím k obsahu dovolání ( § 41 odst. 2 o.s.ř. ) však zastává názor, že ve vztahu k tomuto výroku nejsou uplatněné dovolací důvody nijak obsahově konkretizovány; navíc dovolání proti nákladovým výrokům – byť jsou součástí rozsudku odvolacího soudu – není přípustné ( srov. např. usnesení Nejvyššího soudu z 31. 1. 2002, sp.zn. 29 Odo 874/2001, uveřejněné pod č. 88 v časopise Soudní judikatura 5/2002 ).
Žalovaní dovoláním napadají rozsudek odvolacího soudu ve věci samé, jímž byl potvrzen rozsudek soudu prvního stupně, aniž mu předcházelo zrušovací rozhodnutí odvolacího soudu ( nejde tak o přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. a/, b/ o.s.ř. ); dovolání tak může být podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř. přípustné jen tehdy, jde-li o řešení právních otázek a jde-li zároveň o právní otázku zásadního významu ( § 237 odst. 3 o.s.ř. ).
Z toho, že


Answer: sp.zn. 29 Odo 874/2001

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... provedenou zákonem č. 7/2009 Sb. ( dále opět jen „ o.s.ř.” ).
Nejvyšší soud jako soud dovolací ( § 10a o.s.ř. ) po zjištění, že dovolání bylo podáno včas, osobami k tomu oprávněnými - účastníky řízení ( § 240 odst. 1 o.s.ř. ), za splnění podmínky advokátního zastoupení dovolatelů ( § 241 odst. 1 a 4 o.s.ř. ), se zabýval jeho přípustností.
Dovolací soud nepřehlédl, že dovolatelé výslovně napadli rovněž nákladový výrok rozsudku odvolacího soudu, s přihlédnutím k obsahu dovolání ( § 41 odst. 2 o.s.ř. ) však zastává názor, že ve vztahu k tomuto výroku nejsou uplatněné dovolací důvody nijak obsahově konkretizovány; navíc dovolání proti nákladovým výrokům – byť jsou součástí rozsudku odvolacího soudu – není přípustné ( srov. např. usnesení Nejvyššího soudu z 31. 1. 2002, sp.zn. 29 Odo 874/2001, uveřejněné pod č. 88 v časopise Soudní judikatura 5/2002 ).
Žalovaní dovoláním napadají rozsudek odvolacího soudu ve věci samé, jímž byl potvrzen rozsudek soudu prvního stupně, aniž mu předcházelo zrušovací rozhodnutí odvolacího soudu ( nejde tak o přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. a/, b/ o.s.ř.


Answer: § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř.

Answer: § 241a odst. 2 písm. b ) o.s.ř.

Answer: § 237 odst. 1 písm. c ) a odst. 3 o.s.ř.

Answer: § 242 odst. 3 o.s.ř.

Answer: o.s.ř.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... dovolání je ve smyslu citovaných ustanovení § 237 odst. 1 písm. c ) a odst. 3 o.s.ř. spjata se závěrem o zásadním významu rozsudku po stránce právní, vyplývá, že také dovolací přezkum se otevírá pro posouzení otázek právních; způsobilým dovolacím důvodem, jímž lze dovolání odůvodnit, je zásadně důvod podle § 241a odst. 2 písm. b ) o.s.ř., jehož prostřednictvím lze namítat, že rozhodnutí spočívá na nesprávném právním posouzení věci. Jelikož ve smyslu § 242 odst. 3 o.s.ř. je dovolací soud – s výjimkou určitých vad řízení – vázán uplatněným dovolacím důvodem, jsou pro úsudek, zda rozhodnutí odvolacího soudu má po právní stránce zásadní význam či nikoli, relevantní pouze otázky ( z těch, na kterých rozhodnutí odvolacího soudu spočívá ), jejichž posouzení odvolacím soudem dovolatel napadl.
Dovolatelé v dovolání formulují otázky, s nimiž spojují zásadní právní význam napadeného rozhodnutí. Pokud jde o otázky ad a ), b ) a d ), lze konstatovat, že jde o otázky, jejichž řešení je v rozhodovací praxi dovolacího soudu ustáleno, a proto nemohou založit přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř.


Answer: dovolacího soudu

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: dovolací soud

Answer: odvolacím soudem

Answer: odvolacího soudu

Answer: Nejvyšší soud

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... Z toho, že přípustnost dovolání je ve smyslu citovaných ustanovení § 237 odst. 1 písm. c ) a odst. 3 o.s.ř. spjata se závěrem o zásadním významu rozsudku po stránce právní, vyplývá, že také dovolací přezkum se otevírá pro posouzení otázek právních; způsobilým dovolacím důvodem, jímž lze dovolání odůvodnit, je zásadně důvod podle § 241a odst. 2 písm. b ) o.s.ř., jehož prostřednictvím lze namítat, že rozhodnutí spočívá na nesprávném právním posouzení věci. Jelikož ve smyslu § 242 odst. 3 o.s.ř. je dovolací soud – s výjimkou určitých vad řízení – vázán uplatněným dovolacím důvodem, jsou pro úsudek, zda rozhodnutí odvolacího soudu má po právní stránce zásadní význam či nikoli, relevantní pouze otázky ( z těch, na kterých rozhodnutí odvolacího soudu spočívá ), jejichž posouzení odvolacím soudem dovolatel napadl.
Dovolatelé v dovolání formulují otázky, s nimiž spojují zásadní právní význam napadeného rozhodnutí. Pokud jde o otázky ad a ), b ) a d ), lze konstatovat, že jde o otázky, jejichž řešení je v rozhodovací praxi dovolacího soudu ustáleno, a proto nemohou založit přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1


Answer: sp.zn. 26 Cdo 3663/2007

Answer: sp.zn. 26 Cdo 2106/2006

Answer: sp.zn. 26 Cdo 32/2006

Answer: sp.zn. 26 Cdo 1598/2006

Answer: sp.zn. 26 Cdo 1013/2005

Answer: sp.zn. 26 Cdo 1924/2006

Answer: sp.zn. 33 Odo 541/2005

Answer: sp.zn. 26 Cdo 1039/2006

Answer: sp.zn. II. ÚS 361/06

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř.
Již ustálená soudní praxe dovodila, že nedošlo-li ohledně výše nájemného k dohodě mezi účastníky právního vztahu nájmu bytu, pak při absenci pozitivní právní úpravy v době do 30. března 2006 byl obecný soud oprávněn zasáhnout do obsahu nájemního vztahu a nájemné z bytu zvýšit ( stanovit ), avšak nikoli zpětně, nýbrž konstitutivním rozhodnutím ( pro futuro ) – srov. rozhodnutí Nejvyššího ze 7. 7. 2006, sp.zn. 26 Cdo 32/2006, z 30. 8. 2006, sp.zn. 26 Cdo 1013/2005, z 31. 8. 2006, sp.zn. 26 Cdo 1039/2006, z 10. 10. 2006, sp.zn. 26 Cdo 1924/2006, z 24. 10. 2006, sp.zn. 26 Cdo 2106/2006, z 21. 3. 2007, sp.zn. 26 Cdo 1598/2006, a z 27. 4. 2007, sp.zn. 33 Odo 541/2005. V rozsudku z 29. 10. 2008, sp.zn. 26 Cdo 3663/2007, pak Nejvyšší soud – s odkazem na nález Ústavního soudu z 26. 7. 2007, sp.zn. II. ÚS 361/06 – dovodil, že „ tento postup je ústavně konformní do doby účinnosti platné právní úpravy, řešící od 1. 1. 2007 právní vztah mezi


Answer: sp.zn. 26 Cdo 3663/2007

Answer: sp.zn. III. ÚS 3158/07

Answer: sp.zn. 33 Odo 541/2005

Answer: sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09

Answer: sp.zn. Pl. ÚS 7/07

Answer: sp.zn. IV. ÚS 175/08

Answer: sp.zn. II. ÚS 361/06

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... Cdo 1598/2006, a z 27. 4. 2007, sp.zn. 33 Odo 541/2005. V rozsudku z 29. 10. 2008, sp.zn. 26 Cdo 3663/2007, pak Nejvyšší soud – s odkazem na nález Ústavního soudu z 26. 7. 2007, sp.zn. II. ÚS 361/06 – dovodil, že „ tento postup je ústavně konformní do doby účinnosti platné právní úpravy, řešící od 1. 1. 2007 právní vztah mezi pronajímatelem a nájemcem “. Zbývá dodat, že usnesením Ústavního soudu ze 14. 8. 2008, sp.zn. Pl. ÚS 7/07, byl odmítnut návrh Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích na zrušení části první zákona č. 107/2006 Sb. Navíc plénum Ústavního soudu přijalo pod sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09 dne 28. 4. 2009 stanovisko k náhradě za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny ve věcech protiústavní regulace nájemného. V citovaném stanovisku se plénum Ústavního soudu odchýlilo od právních názorů vyslovených v nálezech z 9. 9. 2008, sp.zn. IV. ÚS 175/08, a ze 4. 12. 2008, sp.zn. III. ÚS 3158/07, a mimo jiné dovodilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání


Answer: Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Ústavního soudu

Answer: Nejvyšší soud

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... ÚS 361/06 – dovodil, že „ tento postup je ústavně konformní do doby účinnosti platné právní úpravy, řešící od 1. 1. 2007 právní vztah mezi pronajímatelem a nájemcem “. Zbývá dodat, že usnesením Ústavního soudu ze 14. 8. 2008, sp.zn. Pl. ÚS 7/07, byl odmítnut návrh Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích na zrušení části první zákona č. 107/2006 Sb. Navíc plénum Ústavního soudu přijalo pod sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09 dne 28. 4. 2009 stanovisko k náhradě za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny ve věcech protiústavní regulace nájemného. V citovaném stanovisku se plénum Ústavního soudu odchýlilo od právních názorů vyslovených v nálezech z 9. 9. 2008, sp.zn. IV. ÚS 175/08, a ze 4. 12. 2008, sp.zn. III. ÚS 3158/07, a mimo jiné dovodilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. prosince 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. ledna 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné


Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny

Answer: č. 107/2006 Sb.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... 2008, sp.zn. 26 Cdo 3663/2007, pak Nejvyšší soud – s odkazem na nález Ústavního soudu z 26. 7. 2007, sp.zn. II. ÚS 361/06 – dovodil, že „ tento postup je ústavně konformní do doby účinnosti platné právní úpravy, řešící od 1. 1. 2007 právní vztah mezi pronajímatelem a nájemcem “. Zbývá dodat, že usnesením Ústavního soudu ze 14. 8. 2008, sp.zn. Pl. ÚS 7/07, byl odmítnut návrh Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích na zrušení části první zákona č. 107/2006 Sb. Navíc plénum Ústavního soudu přijalo pod sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09 dne 28. 4. 2009 stanovisko k náhradě za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny ve věcech protiústavní regulace nájemného. V citovaném stanovisku se plénum Ústavního soudu odchýlilo od právních názorů vyslovených v nálezech z 9. 9. 2008, sp.zn. IV. ÚS 175/08, a ze 4. 12. 2008, sp.zn. III. ÚS 3158/07, a mimo jiné dovodilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. prosince 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání


Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny

Answer: § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb.

Answer: č. 107/2006 Sb.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... – pobočky v Pardubicích na zrušení části první zákona č. 107/2006 Sb. Navíc plénum Ústavního soudu přijalo pod sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09 dne 28. 4. 2009 stanovisko k náhradě za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny ve věcech protiústavní regulace nájemného. V citovaném stanovisku se plénum Ústavního soudu odchýlilo od právních názorů vyslovených v nálezech z 9. 9. 2008, sp.zn. IV. ÚS 175/08, a ze 4. 12. 2008, sp.zn. III. ÚS 3158/07, a mimo jiné dovodilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. prosince 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. ledna 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb. ( srov. rovněž usnesení Nejvyššího soudu České republiky z 8. 7. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1366/2008, z 20. 10. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1819/2009, a z 10. 11. 2009, sp.zn. 26 Cdo 5408/2008 ).
Odvolací soud se při řešení označených


Answer: Ústavního soudu

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Nejvyššího soudu

Answer: Nejvyššího soudu České republiky

Answer: Ústavního soudu České republiky

Answer: Nejvyššího

Answer: Nejvyšší soud

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb. ( srov. rovněž usnesení Nejvyššího soudu České republiky z 8. 7. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1366/2008, z 20. 10. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1819/2009, a z 10. 11. 2009, sp.zn. 26 Cdo 5408/2008 ).
Odvolací soud se při řešení označených otázek od citované judikatury Ústavního soudu České republiky a již ustálené judikatury Nejvyššího soudu neodchýlil; jeho rozhodnutí je naopak výrazem standardní soudní praxe.
Dovolatelé dále výslovně ( ad c/ ) uplatňují i dovolací důvod podle § 241a odst. 2 písm. a ) o.s.ř. Přípustnost dovolání pro uplatnění tohoto dovolacího důvodu přichází v úvahu pouze v případě, vychází-li otázka, zda řízení je či není postiženo vadou, ze střetu odlišných právních názorů na výklad procesního předpisu ( srov. např. usnesení Nejvyššího soudu z 29. 6. 2004, sp.zn. 21 Cdo 541/2004, nález Ústavního soudu z 9. 1. 2008, sp.zn. II. ÚS 650/06, usnesení Nejvyššího soudu z 10. 12. 2009. sp.zn. 23 Cdo 4562/2009, a usnesení Ústavního soudu z 28. 7. 2010, sp.zn. IV. ÚS 1464/10


Answer: sp.zn. 26 Cdo 1819/2009

Answer: sp.zn. III. ÚS 3158/07

Answer: sp.zn. 26 Cdo 5408/2008

Answer: sp.zn. 26 Cdo 1366/2008

Answer: sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09

Answer: sp.zn. IV. ÚS 175/08

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... plénum Ústavního soudu přijalo pod sp.zn. Pl. ÚS-st 27/09 dne 28. 4. 2009 stanovisko k náhradě za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny ve věcech protiústavní regulace nájemného. V citovaném stanovisku se plénum Ústavního soudu odchýlilo od právních názorů vyslovených v nálezech z 9. 9. 2008, sp.zn. IV. ÚS 175/08, a ze 4. 12. 2008, sp.zn. III. ÚS 3158/07, a mimo jiné dovodilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. prosince 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. ledna 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb. ( srov. rovněž usnesení Nejvyššího soudu České republiky z 8. 7. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1366/2008, z 20. 10. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1819/2009, a z 10. 11. 2009, sp.zn. 26 Cdo 5408/2008 ).
Odvolací soud se při řešení označených otázek od citované judikatury Ústavního soudu České republiky a již ustálené judikatury Nejvyššího


Answer: č. 107/2006 Sb.

Answer: § 241a odst. 2 písm. a ) o.s.ř.

Answer: o.s.ř.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb. ( srov. rovněž usnesení Nejvyššího soudu České republiky z 8. 7. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1366/2008, z 20. 10. 2009, sp.zn. 26 Cdo 1819/2009, a z 10. 11. 2009, sp.zn. 26 Cdo 5408/2008 ).
Odvolací soud se při řešení označených otázek od citované judikatury Ústavního soudu České republiky a již ustálené judikatury Nejvyššího soudu neodchýlil; jeho rozhodnutí je naopak výrazem standardní soudní praxe.
Dovolatelé dále výslovně ( ad c/ ) uplatňují i dovolací důvod podle § 241a odst. 2 písm. a ) o.s.ř. Přípustnost dovolání pro uplatnění tohoto dovolacího důvodu přichází v úvahu pouze v případě, vychází-li otázka, zda řízení je či není postiženo vadou, ze střetu odlišných právních názorů na výklad procesního předpisu ( srov. např. usnesení Nejvyššího soudu z 29. 6. 2004, sp.zn. 21 Cdo 541/2004, nález Ústavního soudu z 9. 1. 2008, sp.zn. II. ÚS 650/06, usnesení Nejvyššího soudu z 10. 12. 2009. sp.zn. 23 Cdo 4562/2009, a usnesení Ústavního soudu z 28. 7. 2010, sp.zn. IV. ÚS 1464/10 ). V projednávané věci však uvedené otázky, resp. námitky dovolatelů nesměřovaly


Answer: sp.zn. 23 Cdo 4562/2009

Answer: sp.zn. II. ÚS 650/06

Answer: sp.zn. 21 Cdo 541/2004

Answer: sp.zn. IV. ÚS 1464/10

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... soudu České republiky a již ustálené judikatury Nejvyššího soudu neodchýlil; jeho rozhodnutí je naopak výrazem standardní soudní praxe.
Dovolatelé dále výslovně ( ad c/ ) uplatňují i dovolací důvod podle § 241a odst. 2 písm. a ) o.s.ř. Přípustnost dovolání pro uplatnění tohoto dovolacího důvodu přichází v úvahu pouze v případě, vychází-li otázka, zda řízení je či není postiženo vadou, ze střetu odlišných právních názorů na výklad procesního předpisu ( srov. např. usnesení Nejvyššího soudu z 29. 6. 2004, sp.zn. 21 Cdo 541/2004, nález Ústavního soudu z 9. 1. 2008, sp.zn. II. ÚS 650/06, usnesení Nejvyššího soudu z 10. 12. 2009. sp.zn. 23 Cdo 4562/2009, a usnesení Ústavního soudu z 28. 7. 2010, sp.zn. IV. ÚS 1464/10 ). V projednávané věci však uvedené otázky, resp. námitky dovolatelů nesměřovaly k výkladu procesních předpisů, a proto jejich prostřednictvím nelze založit přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř. Ostatně jak již uvedl odvolací soud v odůvodnění napadeného rozhodnutí, týkala se poučovací povinnost možnosti změny návrhu na žalobu na náhradu škody, o kterýžto případ se však v souzené věci nejedná.


Answer: Ústavního soudu

Answer: Nejvyšší soud České republiky

Answer: Nejvyššího soudu

Answer: dovolací soud

Answer: Nejvyššího

Answer: Nejvyšší soud

Answer: odvolací soud

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... 541/2004, nález Ústavního soudu z 9. 1. 2008, sp.zn. II. ÚS 650/06, usnesení Nejvyššího soudu z 10. 12. 2009. sp.zn. 23 Cdo 4562/2009, a usnesení Ústavního soudu z 28. 7. 2010, sp.zn. IV. ÚS 1464/10 ). V projednávané věci však uvedené otázky, resp. námitky dovolatelů nesměřovaly k výkladu procesních předpisů, a proto jejich prostřednictvím nelze založit přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř. Ostatně jak již uvedl odvolací soud v odůvodnění napadeného rozhodnutí, týkala se poučovací povinnost možnosti změny návrhu na žalobu na náhradu škody, o kterýžto případ se však v souzené věci nejedná.
Přípustnost dovolání v dané věci pak nemůže založit ani dovolateli označená otázka ad e ), neboť na jejím řešení napadené rozhodnutí nespočívá.
Se zřetelem k uvedenému je třeba učinit závěr, že dovolání žalovaných není podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř. přípustné. Za tohoto stavu je dovolací soud podle § 243b odst. 5 věty první a § 218 písm. c ) o.s.ř. odmítl.
O náhradě nákladů dovolacího řízení dovolací soud rozhodl podle § 243b odst. 5 věty první, § 224


Answer: § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř.

Answer: § 243b

Answer: § 243b odst. 5 věty první a § 218 písm. c ) o.s.ř.

Answer: § 243b odst. 5 věty první, § 224 odst. 1, § 151 odst. 1 a § 146 odst. 3 o.s.ř.

Answer: o.s.ř.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... V projednávané věci však uvedené otázky, resp. námitky dovolatelů nesměřovaly k výkladu procesních předpisů, a proto jejich prostřednictvím nelze založit přípustnost dovolání podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř. Ostatně jak již uvedl odvolací soud v odůvodnění napadeného rozhodnutí, týkala se poučovací povinnost možnosti změny návrhu na žalobu na náhradu škody, o kterýžto případ se však v souzené věci nejedná.
Přípustnost dovolání v dané věci pak nemůže založit ani dovolateli označená otázka ad e ), neboť na jejím řešení napadené rozhodnutí nespočívá.
Se zřetelem k uvedenému je třeba učinit závěr, že dovolání žalovaných není podle § 237 odst. 1 písm. c ) o.s.ř. přípustné. Za tohoto stavu je dovolací soud podle § 243b odst. 5 věty první a § 218 písm. c ) o.s.ř. odmítl.
O náhradě nákladů dovolacího řízení dovolací soud rozhodl podle § 243b odst. 5 věty první, § 224 odst. 1, § 151 odst. 1 a § 146 odst. 3 o.s.ř. a zavázal dovolatele, kteří zavinili, že jejich dovolání muselo být odmítnuto, k náhradě nákladů dovolacího řízení vzniklých žalobkyni v souvislosti s podáním vyjádření k


Answer: § 2 odst. 1, § 3 odst. 1 bod 5. ve spojení s § 3 odst. 2 věty za středníkem, § 7 písm. d ), § 10 odst. 3, § 15 ve spojení s § 14 odst. 1 a § 18 odst. 1 vyhlášky č. 484/2000 Sb.

Answer: § 2 odst. 1, § 13 odst. 1 a 3 vyhlášky č. 177/1996 Sb.

Answer: o.s.ř.

U S N E S E N Í

Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Doc. JUDr. Věry... odst. 5 věty první, § 224 odst. 1, § 151 odst. 1 a § 146 odst. 3 o.s.ř. a zavázal dovolatele, kteří zavinili, že jejich dovolání muselo být odmítnuto, k náhradě nákladů dovolacího řízení vzniklých žalobkyni v souvislosti s podáním vyjádření k dovolání prostřednictvím advokáta. Tyto náklady sestávají z odměny advokáta v částce 10.000,- Kč ( § 2 odst. 1, § 3 odst. 1 bod 5. ve spojení s § 3 odst. 2 věty za středníkem, § 7 písm. d ), § 10 odst. 3, § 15 ve spojení s § 14 odst. 1 a § 18 odst. 1 vyhlášky č. 484/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů ), a z paušální částky náhrad hotových výdajů ve výši 300,- Kč, jež stojí vedle odměny ( srov. § 2 odst. 1, § 13 odst. 1 a 3 vyhlášky č. 177/1996 Sb., ve znění pozdějších předpisů ).
Proti tomuto usnesení není přípustný opravný prostředek.
Nesplní-li povinní, co jim ukládá vykonatelné rozhodnutí soudu, může oprávněná podat návrh na soudní výkon rozhodnutí.

V Brně dne 12. října 2011

Doc. JUDr. Věra Korecká, CSc.
předsedkyně senátu


Answer: Ústavního soudu

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí vytváří analytický odbor Ústavního soudu. Právní věty formuluje soudce zpravodaj, resp. jeho kancelář pro rozhodnutí publikovaná ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu.

ABSTRAKT

Analytická právní věta

V situaci, kdy zákonodárce nepřijal v rozporu s ústavním pořádkem právní úpravu umožňující jednostranné zvyšování nájemného, jsou obecné soudy povinny posoudit, zda v dané konkrétní věci došlo v důsledku stanoveného regulovaného nájemného k nucenému omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny základních práv a svobod, jakož i zda byly splněny podmínky pro vznik práva na náhradu za takové omezení.

Obecné soudy nesmí apriorně zamítat žaloby pronajímatelů na náhradu vůči státu, jež měla vzniknout v důsledku dlouhodobé protiústavní nečinnosti Parlamentu spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy ( viz nález ze dne 28. února 2006 sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ), nýbrž musejí uplatněný nárok posoudit z hlediska jejich


Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny

Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny základních práv a svobod

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí vytváří analytický odbor Ústavního soudu. Právní věty formuluje soudce zpravodaj, resp. jeho kancelář pro rozhodnutí publikovaná ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu.

ABSTRAKT

Analytická právní věta

V situaci, kdy zákonodárce nepřijal v rozporu s ústavním pořádkem právní úpravu umožňující jednostranné zvyšování nájemného, jsou obecné soudy povinny posoudit, zda v dané konkrétní věci došlo v důsledku stanoveného regulovaného nájemného k nucenému omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny základních práv a svobod, jakož i zda byly splněny podmínky pro vznik práva na náhradu za takové omezení.

Obecné soudy nesmí apriorně zamítat žaloby pronajímatelů na náhradu vůči státu, jež měla vzniknout v důsledku dlouhodobé protiústavní nečinnosti Parlamentu spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy ( viz nález ze dne 28. února 2006 sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ), nýbrž musejí uplatněný nárok posoudit z hlediska jejich


Answer: sp. zn. Pl. ÚS 20/05

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... nepřijal v rozporu s ústavním pořádkem právní úpravu umožňující jednostranné zvyšování nájemného, jsou obecné soudy povinny posoudit, zda v dané konkrétní věci došlo v důsledku stanoveného regulovaného nájemného k nucenému omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny základních práv a svobod, jakož i zda byly splněny podmínky pro vznik práva na náhradu za takové omezení.

Obecné soudy nesmí apriorně zamítat žaloby pronajímatelů na náhradu vůči státu, jež měla vzniknout v důsledku dlouhodobé protiústavní nečinnosti Parlamentu spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy ( viz nález ze dne 28. února 2006 sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ), nýbrž musejí uplatněný nárok posoudit z hlediska jejich práva na náhradu za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny. V tomto smyslu jsou povinny poskytnout účastníkům řízení procesní prostor, aby se mohli vyjádřit k uvedené změně právního posouzení. Nedodržení tohoto postupu představuje porušení základního práva žalobce na ochranu majetku a na soudní ochranu ve smyslu čl. 11


Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod

Answer: čl. 36 Listiny

Answer: čl. 87 odst. 1 písm. d ) Ústavy

Answer: čl. 11 a čl. 36 odst. 1 Listiny

Answer: č. 82/1998 Sb

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... základního práva žalobce na ochranu majetku a na soudní ochranu ve smyslu čl. 11 a čl. 36 odst. 1 Listiny a čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.

Návrh a řízení před Ústavním soudem

Na návrh stěžovatele J. P. zrušil I. senát Ústavního soudu nálezem ze dne 29. 6. 2009 v řízení podle čl. 87 odst. 1 písm. d ) Ústavy rozsudek Městského soudu v Praze ze dne 7. 10. 2008 sp. zn. 35 Co 300/2008 a rozsudek Obvodního soudu pro Prahu 1 ze dne 29. 1. 2008 sp. zn. 22 C 265/2006 pro rozpor s čl. 36 Listiny.

Narativní část

Stěžovatel se s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem, domáhal vůči žalované České republice - Ministerstvu financí náhrady škody ( ve výši rozdílu mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným a obvyklým nájemným ), která mu jako vlastníku nájemního domu vznikla v období od 1. 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993


Answer: Městského soudu

Answer: Ústavním soudem

Answer: Ústavního soudu

Answer: Městského soudu v Praze

Answer: Obvodního soudu pro Prahu 1

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... ), nýbrž musejí uplatněný nárok posoudit z hlediska jejich práva na náhradu za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny. V tomto smyslu jsou povinny poskytnout účastníkům řízení procesní prostor, aby se mohli vyjádřit k uvedené změně právního posouzení. Nedodržení tohoto postupu představuje porušení základního práva žalobce na ochranu majetku a na soudní ochranu ve smyslu čl. 11 a čl. 36 odst. 1 Listiny a čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.

Návrh a řízení před Ústavním soudem

Na návrh stěžovatele J. P. zrušil I. senát Ústavního soudu nálezem ze dne 29. 6. 2009 v řízení podle čl. 87 odst. 1 písm. d ) Ústavy rozsudek Městského soudu v Praze ze dne 7. 10. 2008 sp. zn. 35 Co 300/2008 a rozsudek Obvodního soudu pro Prahu 1 ze dne 29. 1. 2008 sp. zn. 22 C 265/2006 pro rozpor s čl. 36 Listiny.

Narativní část

Stěžovatel se s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem, domáhal vůči žalované České


Answer: sp. zn. 22 C 265/2006

Answer: Pl. ÚS 3/2000

Answer: sp. zn. 35 Co 300/2008

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... 1 Listiny a čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.

Návrh a řízení před Ústavním soudem

Na návrh stěžovatele J. P. zrušil I. senát Ústavního soudu nálezem ze dne 29. 6. 2009 v řízení podle čl. 87 odst. 1 písm. d ) Ústavy rozsudek Městského soudu v Praze ze dne 7. 10. 2008 sp. zn. 35 Co 300/2008 a rozsudek Obvodního soudu pro Prahu 1 ze dne 29. 1. 2008 sp. zn. 22 C 265/2006 pro rozpor s čl. 36 Listiny.

Narativní část

Stěžovatel se s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem, domáhal vůči žalované České republice - Ministerstvu financí náhrady škody ( ve výši rozdílu mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným a obvyklým nájemným ), která mu jako vlastníku nájemního domu vznikla v období od 1. 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993 Sb., o nájemném z bytů, nálezem Ústavního soudu Pl. ÚS 3/2000, včas nepřijal zákon, který by ústavně konformním


Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: č. 82/1998 Sb

Answer: čl. 36 Listiny

Answer: č. 176/1993 Sb.

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... sp. zn. 22 C 265/2006 pro rozpor s čl. 36 Listiny.

Narativní část

Stěžovatel se s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem, domáhal vůči žalované České republice - Ministerstvu financí náhrady škody ( ve výši rozdílu mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným a obvyklým nájemným ), která mu jako vlastníku nájemního domu vznikla v období od 1. 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993 Sb., o nájemném z bytů, nálezem Ústavního soudu Pl. ÚS 3/2000, včas nepřijal zákon, který by ústavně konformním způsobem upravil otázku nájemného. Obvodní soud zamítl žalobu stěžovatele se závěrem, že na postup Parlamentu ČR nelze v daném případě zákon č. 82/1998 Sb. vztáhnout. Městský soud rozsudek soudu prvního stupně ve věci samé potvrdil.

Odůvodnění nálezu Ústavního soudu

Ústavní soud nálezem sp. zn. Pl. ÚS 20/05 konstatoval protiústavnost dlouhodobé nečinnosti Parlamentu České republiky spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s


Answer: Městský soud

Answer: Ústavního soudu

Answer: Obvodní soud

Answer: Ústavní soud

Answer: soudu prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem, domáhal vůči žalované České republice - Ministerstvu financí náhrady škody ( ve výši rozdílu mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným a obvyklým nájemným ), která mu jako vlastníku nájemního domu vznikla v období od 1. 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993 Sb., o nájemném z bytů, nálezem Ústavního soudu Pl. ÚS 3/2000, včas nepřijal zákon, který by ústavně konformním způsobem upravil otázku nájemného. Obvodní soud zamítl žalobu stěžovatele se závěrem, že na postup Parlamentu ČR nelze v daném případě zákon č. 82/1998 Sb. vztáhnout. Městský soud rozsudek soudu prvního stupně ve věci samé potvrdil.

Odůvodnění nálezu Ústavního soudu

Ústavní soud nálezem sp. zn. Pl. ÚS 20/05 konstatoval protiústavnost dlouhodobé nečinnosti Parlamentu České republiky spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy. Ústavní soud v odůvodnění citovaného nálezu uvedl, že obecné soudy, i přes absenci předvídané konkrétní úpravy, musí posoudit možné zvýšení nájemného, a to


Answer: I. ÚS 489/05

Answer: II. ÚS 93/05

Answer: sp. zn. I. ÚS 489/05

Answer: Pl. ÚS-st. 27/09

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... posoudit možné zvýšení nájemného, a to v závislosti na místních podmínkách. K těmto závěrům se Ústavní soud rovněž přihlásil ve svých nálezech sp. zn. I. ÚS 489/05, II. ÚS 93/05 a I. ÚS 489/05.

Stanovisko Pl. ÚS-st. 27/09 sjednotilo do té doby nejednotnou judikaturu Ústavního soudu; jednak upřesnilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného pouze za období od podání žaloby do 31. 12. 2006 ( od 1. 1. 2007 již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb., před podáním žaloby tomu bránil konstitutivní účinek konkrétního rozhodnutí ), a dále stanovilo, že obecné jsou povinny posoudit možnost zvýšení nájemného z hlediska práva pronajímatelů na náhradu za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny a v tomto smyslu poskytnout účastníkům řízení procesní prostor, aby se mohli vyjádřit k uvedené změně právního posouzení a případně uplatnit i nové důkazy či námitky.

Obecné soudy tedy nesmějí nárok na náhradu škody vůči státu zamítat apriorně, ale jsou povinny při respektování závěrů vyslovených v judikatuře Ústavního soudu posoudit specifika jednotlivých uplatněných nároků v konkrétních případech.

Z


Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny

Answer: § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb.

Answer: č. 107/2006 Sb.

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... odůvodnění citovaného nálezu uvedl, že obecné soudy, i přes absenci předvídané konkrétní úpravy, musí posoudit možné zvýšení nájemného, a to v závislosti na místních podmínkách. K těmto závěrům se Ústavní soud rovněž přihlásil ve svých nálezech sp. zn. I. ÚS 489/05, II. ÚS 93/05 a I. ÚS 489/05.

Stanovisko Pl. ÚS-st. 27/09 sjednotilo do té doby nejednotnou judikaturu Ústavního soudu; jednak upřesnilo, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného pouze za období od podání žaloby do 31. 12. 2006 ( od 1. 1. 2007 již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb., před podáním žaloby tomu bránil konstitutivní účinek konkrétního rozhodnutí ), a dále stanovilo, že obecné jsou povinny posoudit možnost zvýšení nájemného z hlediska práva pronajímatelů na náhradu za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny a v tomto smyslu poskytnout účastníkům řízení procesní prostor, aby se mohli vyjádřit k uvedené změně právního posouzení a případně uplatnit i nové důkazy či námitky.

Obecné soudy tedy nesmějí nárok na náhradu škody vůči státu zamítat apriorně, ale jsou povinny při respektování závěrů


Answer: sp. zn. Pl. ÚS-st. 27/09

Answer: Pl. ÚS-st. 27/09

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... stěžovatele na spravedlivý proces podle čl. 36 a násl. Listiny, a proto ústavní stížnosti vyhověl.

Soudcem zpravodajem v dané věci byl Vojen Güttler. Žádný soudce neuplatnil odlišné stanovisko.

PRÁVNÍ VĚTY

Ústavní soud přijal dne 28. 4. 2009 stanovisko sp. zn. Pl. ÚS-st. 27/09 ( ST 27/53 SbNU 885; 136/2009 Sb. ), zpřesňující a sjednocující dřívější judikaturu. V něm vyslovil, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. 12. 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. 1. 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb., o jednostranném zvyšování nájemného z bytu a o změně zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů ( výrok I ).

Dále Ústavní soud v tomto stanovisku konstatoval ( výrok II ), že žaloby pronajímatelů ( vlastníků bytů ) na náhradu škody vůči státu [opírající se o zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné


Answer: 136/2009 Sb.

Answer: čl. 36 a násl. Listiny

Answer: § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb.

Answer: č. 107/2006 Sb.

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... změně právního posouzení a případně uplatnit i nové důkazy či námitky.

Obecné soudy tedy nesmějí nárok na náhradu škody vůči státu zamítat apriorně, ale jsou povinny při respektování závěrů vyslovených v judikatuře Ústavního soudu posoudit specifika jednotlivých uplatněných nároků v konkrétních případech.

Z výše uvedených důvodů Ústavní soud shledal, že napadenými rozhodnutími došlo k porušení práva stěžovatele na spravedlivý proces podle čl. 36 a násl. Listiny, a proto ústavní stížnosti vyhověl.

Soudcem zpravodajem v dané věci byl Vojen Güttler. Žádný soudce neuplatnil odlišné stanovisko.

PRÁVNÍ VĚTY

Ústavní soud přijal dne 28. 4. 2009 stanovisko sp. zn. Pl. ÚS-st. 27/09 ( ST 27/53 SbNU 885; 136/2009 Sb. ), zpřesňující a sjednocující dřívější judikaturu. V něm vyslovil, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. 12. 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. 1. 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb., o jednostranném zvyšování nájemného z


Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: č. 40/1964 Sb.

Answer: § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb.

Answer: č. 358/1992 Sb.

Answer: č. 107/2006 Sb.

Answer: č. 82/1998 Sb

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... sjednocující dřívější judikaturu. V něm vyslovil, že obecné soudy mohou rozhodovat o zvýšení nájemného za období od podání žaloby do 31. 12. 2006. Nájemné za období před podáním žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. 1. 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb., o jednostranném zvyšování nájemného z bytu a o změně zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů ( výrok I ).

Dále Ústavní soud v tomto stanovisku konstatoval ( výrok II ), že žaloby pronajímatelů ( vlastníků bytů ) na náhradu škody vůči státu [opírající se o zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti ( notářský řád )], jež měla vzniknout v důsledku dlouhodobé protiústavní nečinnosti Parlamentu spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění


Answer: ve znění pozdějších předpisů

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... žaloby zvyšovat nemohou, neboť tomu brání povaha rozhodnutí s konstitutivními účinky; zvýšení nájemného za období od 1. 1. 2007 přiznat nelze, neboť od tohoto data již jednostranné zvyšování nájemného připouští § 3 odst. 2 zákona č. 107/2006 Sb., o jednostranném zvyšování nájemného z bytu a o změně zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů ( výrok I ).

Dále Ústavní soud v tomto stanovisku konstatoval ( výrok II ), že žaloby pronajímatelů ( vlastníků bytů ) na náhradu škody vůči státu [opírající se o zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti ( notářský řád )], jež měla vzniknout v důsledku dlouhodobé protiústavní nečinnosti Parlamentu spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy [nález Ústavního soudu ze dne 28. února 2006 sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ( N 47/40 SbNU 389;


Answer: č. 82/1998 Sb

Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny

Answer: čl. 11 odst. 4 Listiny základních práv a svobod

Answer: č. 358/1992 Sb.

Answer: 252/2006 Sb.

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... výrok I ).

Dále Ústavní soud v tomto stanovisku konstatoval ( výrok II ), že žaloby pronajímatelů ( vlastníků bytů ) na náhradu škody vůči státu [opírající se o zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti ( notářský řád )], jež měla vzniknout v důsledku dlouhodobé protiústavní nečinnosti Parlamentu spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy [nález Ústavního soudu ze dne 28. února 2006 sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ( N 47/40 SbNU 389; 252/2006 Sb. )], jsou obecné soudy povinny posoudit z hlediska jejich práva na náhradu za nucené omezení vlastnického práva podle čl. 11 odst. 4 Listiny základních práv a svobod a v tomto smyslu poskytnout účastníkům řízení procesní prostor, aby se mohli vyjádřit k uvedené změně právního posouzení. Nárok vůči státu na náhradu za nucené omezení vlastnického práva podle


Answer: sp. zn. 22 C 265/2006

Answer: sp. zn. 35 Co 300/2008

Answer: sp. zn. I. ÚS 2855/08

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... stanovisko Ústavního soudu uvádí - že samotná protiústavnost právní úpravy regulovaného nájemného ještě neznamená, že v každém individuálním případě došlo k porušení základního práva pronajímatele, resp. vlastníka bytu, ani to, že výše nároku na náhradu za nucené omezení vlastnického práva musí být identická s rozdílem mezi obvyklým a regulovaným nájemným. Obecné soudy však nesmějí nárok na náhradu vůči státu zamítat apriorně, ale jsou povinny při respektování shora vyslovených závěrů posoudit specifika jednotlivých uplatněných nároků v konkrétních případech a vytvořit procesní prostor včetně řádného poučení účastníků řízení, aby se účastníci mohli k novému právnímu posouzení vyjádřit a uplatnit případně i nové důkazy či námitky.

Česká republika
NÁLEZ
Ústavního souduJménem republiky

Nález

Ústavního soudu - I. senátu složeného z předsedy senátu Františka Duchoně a soudců Vojena Güttlera a Ivany Janů - ze dne 29. června 2009 sp. zn. I. ÚS 2855/08 ve věci ústavní stížnosti J. P. proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 7. října 2008 sp. zn. 35 Co 300/2008 a proti rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 1 ze dne 29. ledna 2008 sp. zn. 22 C 265/2006, jimiž


Answer: Městský soud

Answer: Městského soudu

Answer: Ústavního soudu

Answer: Městského soudu v Praze

Answer: Obvodního soudu pro Prahu 1

Answer: soud odvolací

Answer: soudu prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... I.

Ústavní stížností se stěžovatel domáhal zrušení rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 7. 10. 2008 sp. zn. 35 Co 300/2008 a rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 1 ze dne 29. 1. 2008 sp. zn. 22 C 265/2006. Citovaným rozsudkem Obvodního soudu pro Prahu 1 byla zamítnuta žaloba stěžovatele na zaplacení částky 164 680 Kč proti žalované České republice - Ministerstvu financí. Městský soud v Praze jako soud odvolací napadeným rozsudkem uvedený rozsudek soudu prvního stupně ve věci samé potvrdil a změnil jej ve výroku o nákladech řízení, jež je stěžovatel povinen zaplatit žalované, tak, že jejich výše činí 35 830,90 Kč. Dále uložil stěžovateli povinnost zaplatit žalované náklady odvolacího řízení v částce 21 360,50 Kč.

Ve věci se jednalo o to, že se stěžovatel shora uvedené částky domáhal - s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti ( notářský řád ) - z titulu náhrady škody, která mu jako vlastníku


Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: č. 176/1993 Sb.

Answer: č. 358/1992 Sb.

Answer: č. 231/2000 Sb.

Answer: č. 82/1998 Sb

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... Dále uložil stěžovateli povinnost zaplatit žalované náklady odvolacího řízení v částce 21 360,50 Kč.

Ve věci se jednalo o to, že se stěžovatel shora uvedené částky domáhal - s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti ( notářský řád ) - z titulu náhrady škody, která mu jako vlastníku nájemního domu v Praze vznikla v období od 1. 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993 Sb., o nájemném z bytu a úhradě za plnění poskytovaná s užíváním bytu, nálezem Ústavního soudu č. 231/2000 Sb. [nález sp. zn. Pl. ÚS 3/2000 ze dne 21. 6. 2000 ( N 93/18 SbNU 287 )] včas nepřijal zákon, který by ústavně konformním způsobem upravil otázku nájemného v bytech. Žalovaná částka představuje rozdíl mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným ve výši 2 138 Kč a obvyklým nájemným činícím částku 6 862 Kč měsíčně.

Soud prvního stupně v napadeném


Answer: Pl. ÚS 3/2000

Answer: sp. zn. Pl. ÚS 3/20

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... Dále uložil stěžovateli povinnost zaplatit žalované náklady odvolacího řízení v částce 21 360,50 Kč.

Ve věci se jednalo o to, že se stěžovatel shora uvedené částky domáhal - s odkazem na zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti ( notářský řád ) - z titulu náhrady škody, která mu jako vlastníku nájemního domu v Praze vznikla v období od 1. 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993 Sb., o nájemném z bytu a úhradě za plnění poskytovaná s užíváním bytu, nálezem Ústavního soudu č. 231/2000 Sb. [nález sp. zn. Pl. ÚS 3/2000 ze dne 21. 6. 2000 ( N 93/18 SbNU 287 )] včas nepřijal zákon, který by ústavně konformním způsobem upravil otázku nájemného v bytech. Žalovaná částka představuje rozdíl mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným ve výši 2 138 Kč a obvyklým nájemným činícím částku 6 862 Kč měsíčně.

Soud prvního stupně v napadeném


Answer: Nejvyššího soudu

Answer: Ústavního soudu

Answer: Ústavní soud

Answer: Soud prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... 8. 2004 do 31. 7. 2006 tím, že žalovaný stát po zrušení vyhlášky Ministerstva financí č. 176/1993 Sb., o nájemném z bytu a úhradě za plnění poskytovaná s užíváním bytu, nálezem Ústavního soudu č. 231/2000 Sb. [nález sp. zn. Pl. ÚS 3/2000 ze dne 21. 6. 2000 ( N 93/18 SbNU 287 )] včas nepřijal zákon, který by ústavně konformním způsobem upravil otázku nájemného v bytech. Žalovaná částka představuje rozdíl mezi stávajícím regulovaným měsíčním nájemným ve výši 2 138 Kč a obvyklým nájemným činícím částku 6 862 Kč měsíčně.

Soud prvního stupně v napadeném rozsudku dospěl k závěru, že na postup Parlamentu České republiky nelze v daném případě zákon č. 82/1998 Sb. vztáhnout.

Odvolací soud se dovolal existující judikatury Nejvyššího soudu, která uvedený závěr potvrzuje. Uvedl, že mu není známo, že by Ústavní soud vydal nález, ve "kterém by ztotožnil nesprávný úřední postup ve smyslu shora citovaného zákona s tím, že nebyl včas vydán zákon v podobě požadované částí občanů České republiky". Nárok žalobce prý nelze posuzovat ani podle čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod ( dále


Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: čl. 36 odst. 1 a 2 Listiny

Answer: čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod

Answer: č. 82/1998 Sb

Answer: § 420 a násl. občanského zákoníku

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... Kč a obvyklým nájemným činícím částku 6 862 Kč měsíčně.

Soud prvního stupně v napadeném rozsudku dospěl k závěru, že na postup Parlamentu České republiky nelze v daném případě zákon č. 82/1998 Sb. vztáhnout.

Odvolací soud se dovolal existující judikatury Nejvyššího soudu, která uvedený závěr potvrzuje. Uvedl, že mu není známo, že by Ústavní soud vydal nález, ve "kterém by ztotožnil nesprávný úřední postup ve smyslu shora citovaného zákona s tím, že nebyl včas vydán zákon v podobě požadované částí občanů České republiky". Nárok žalobce prý nelze posuzovat ani podle čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod ( dále jen "Listina" ) ani dle obecných ustanovení občanského práva ( § 420 a násl. občanského zákoníku ), neboť na nárok založený na jednání orgánů státu při výkonu státní moci je třeba aplikovat právě speciální zákon č. 82/1998 Sb. Soud prvního stupně tedy podle odvolacího soudu nepochybil, jestliže žalobu stěžovatele zamítl.

II.

Stěžovatel v ústavní stížnosti v podstatě uvedl, že napadenými rozsudky došlo k porušení jeho základního práva na soudní ochranu dle čl. 36 odst. 1 a 2 Listiny a


Answer: Ústavního soudu

Answer: odvolacího soudu

Answer: Soud prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... nález, ve "kterém by ztotožnil nesprávný úřední postup ve smyslu shora citovaného zákona s tím, že nebyl včas vydán zákon v podobě požadované částí občanů České republiky". Nárok žalobce prý nelze posuzovat ani podle čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod ( dále jen "Listina" ) ani dle obecných ustanovení občanského práva ( § 420 a násl. občanského zákoníku ), neboť na nárok založený na jednání orgánů státu při výkonu státní moci je třeba aplikovat právě speciální zákon č. 82/1998 Sb. Soud prvního stupně tedy podle odvolacího soudu nepochybil, jestliže žalobu stěžovatele zamítl.

II.

Stěžovatel v ústavní stížnosti v podstatě uvedl, že napadenými rozsudky došlo k porušení jeho základního práva na soudní ochranu dle čl. 36 odst. 1 a 2 Listiny a na ochranu majetku ve smyslu čl. 11 odst. 1 Listiny. Právo stěžovatele na soudní ochranu se podle něj odvíjí ze samotného nálezu Ústavního soudu publikovaného ve Sbírce zákonů pod č. 84/2003 Sb. [nález sp. zn. Pl. ÚS 2/03 ze dne 19. 3. 2003 ( N 41/29 SbNU 371 )], ze kterého výslovně vyplývá jeho právo domáhat


Answer: č. 82/1998 Sb.

Answer: čl. 36 odst. 1 a 2 Listiny

Answer: č. 84/2003 Sb.

Answer: čl. 11 odst. 1 Listiny

Answer: čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod

Answer: č. 82/1998 Sb

Answer: § 420 a násl. občanského zákoníku

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... ani podle čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod ( dále jen "Listina" ) ani dle obecných ustanovení občanského práva ( § 420 a násl. občanského zákoníku ), neboť na nárok založený na jednání orgánů státu při výkonu státní moci je třeba aplikovat právě speciální zákon č. 82/1998 Sb. Soud prvního stupně tedy podle odvolacího soudu nepochybil, jestliže žalobu stěžovatele zamítl.

II.

Stěžovatel v ústavní stížnosti v podstatě uvedl, že napadenými rozsudky došlo k porušení jeho základního práva na soudní ochranu dle čl. 36 odst. 1 a 2 Listiny a na ochranu majetku ve smyslu čl. 11 odst. 1 Listiny. Právo stěžovatele na soudní ochranu se podle něj odvíjí ze samotného nálezu Ústavního soudu publikovaného ve Sbírce zákonů pod č. 84/2003 Sb. [nález sp. zn. Pl. ÚS 2/03 ze dne 19. 3. 2003 ( N 41/29 SbNU 371 )], ze kterého výslovně vyplývá jeho právo domáhat se soudní ochrany, v souladu s odůvodněním nálezu uváděným slovy : "Vzhledem k výše konstatované protiústavnosti právního stavu ( a pro uvedená specifika nájemních smluv s regulovaným nájemným ), nebude-li do českého


Answer: sp. zn. Pl. ÚS 2/03

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... že napadenými rozsudky došlo k porušení jeho základního práva na soudní ochranu dle čl. 36 odst. 1 a 2 Listiny a na ochranu majetku ve smyslu čl. 11 odst. 1 Listiny. Právo stěžovatele na soudní ochranu se podle něj odvíjí ze samotného nálezu Ústavního soudu publikovaného ve Sbírce zákonů pod č. 84/2003 Sb. [nález sp. zn. Pl. ÚS 2/03 ze dne 19. 3. 2003 ( N 41/29 SbNU 371 )], ze kterého výslovně vyplývá jeho právo domáhat se soudní ochrany, v souladu s odůvodněním nálezu uváděným slovy : "Vzhledem k výše konstatované protiústavnosti právního stavu ( a pro uvedená specifika nájemních smluv s regulovaným nájemným ), nebude-li do českého právního řádu zavedena ústavně konformní regulace nájemného, nezbude Ústavnímu soudu než dostát svým povinnostem, jež pro něj vyplývají z Ústavy [České republiky], a alespoň v individuálních případech zajistit fungování principů vycházejících z ústavního pořádku České republiky, eventuálně příslušných mezinárodních úmluv.". Zdůraznil, že při uplatňování svých práv v soudním řízení před obecnými soudy postupoval důsledně dle publikovaných stanovisek a nálezů Ústavního soudu, z nich odvíjel svoje právní nároky vůči vedlejšímu účastníkovi řízení,


Answer: Ústavního soudu

Answer: Ústavnímu soudu

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... českého právního řádu zavedena ústavně konformní regulace nájemného, nezbude Ústavnímu soudu než dostát svým povinnostem, jež pro něj vyplývají z Ústavy [České republiky], a alespoň v individuálních případech zajistit fungování principů vycházejících z ústavního pořádku České republiky, eventuálně příslušných mezinárodních úmluv.". Zdůraznil, že při uplatňování svých práv v soudním řízení před obecnými soudy postupoval důsledně dle publikovaných stanovisek a nálezů Ústavního soudu, z nich odvíjel svoje právní nároky vůči vedlejšímu účastníkovi řízení, avšak nalezení svého práva před obecnými soudy se nedočkal. Stěžovatel považuje za nepřípustné, aby "za právní situace vytvořené právním závěrem Ústavního soudu ["nelze se domáhat zaplacení rozdílu mezi obvyklým a regulovaným nájemným za dobu minulou", podle nálezu sp. zn. I. ÚS 489/05 ze dne 6. 4. 2006 ( N 80/41 SbNU 59 )] bylo obecnými soudy po stěžovateli jako žalobci požadováno ( jako předpoklad úspěšnosti stěžovatele jako žalobce v řízení o náhradu škody vůči českému státu způsobené rozdílem mezi tzv. regulovaným a tržním nájemným ), aby uplatňoval svůj právní nárok na zaplacení pohledávky se stejnou právní podstatou vůči nájemcům bytů s tzv. regulovaným nájemným za dobu minulou, přičemž


Answer: Městského soudu

Answer: Ústavního soudu

Answer: Městského soudu v Praze

Answer: Ústavním soudem

Answer: soudem prvního stupně

Answer: soudu odvolacího

Answer: soudu prvního stupně

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... že pro vznik odpovědnosti státu za škodu nebyl naplněn předpoklad nesprávného úředního postupu při uplatňování veřejné moci. Stěžovatel dodal - za situace, kdy řádně a úplně splnil svoji povinnost tvrzení a povinnost důkazní, tedy vylíčil skutkový stav věci v rozhodných skutečnostech, označil důkazy k prokázání svých skutkových tvrzení a v řízení před soudem prvního stupně prokázal oprávněnost uplatněného nároku na zaplacení peněžitého plnění ( nároku na náhradu škody ) vůči žalovanému - že setrvává na svých dosavadních skutkových i právních tvrzeních uvedených v obsahu žalobního návrhu a v odvolání proti rozsudku soudu prvního stupně, na kterých nemá v řízení před Ústavním soudem žádný důvod cokoli měnit či upravovat; jeho žalobní tvrzení konstantně vycházejí z dostupné judikatury Ústavního soudu, kterou citoval i v ústavní stížnosti.

Stěžovatel se konečně domáhá odložení vykonatelnosti napadeného rozsudku Městského soudu v Praze jako soudu odvolacího, zejména s ohledem na výrok stanovící jeho povinnost nahradit českému státu náklady řízení před soudem prvního stupně ve výši 35 830,90 Kč a náklady odvolacího řízení ve výši 21 360,50 Kč.

Z uvedených důvodů stěžovatel navrhl zrušení napadených rozsudků obecných soudů.


Answer: 136/2009 Sb.

Answer: § 44 odst. 2 zákona o Ústavním soudu

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... odkazováno na rozhodnutí Evropského soudu pro lidská práva o omezení vlastnických práv ve věci Hütten-Czapská proti Polsku, je prý účelově opomíjen odlišný právní vývoj úpravy vlastnických práv v poválečném období v obou zemích. Co se týče stanoviska pléna Ústavního soudu sp. zn. Pl. ÚS-st. 27/09 ze dne 28. 4. 2009 ( ST 27/53 SbNU 885; 136/2009 Sb. ), vedlejší účastník řízení uvedl, že je nepovažuje za pokyn k nahrazení soudního důkazního řízení o konkrétních žalobách mechanickým vyplácením paušálních částek peněžitých náhrad z prostředků státního rozpočtu všem majitelům nájemních domů, kteří stát žalovali o co nejvyšší částku svého jiným způsobem neprosazeného podnikatelského výnosu. Proto vedlejší účastník navrhl, aby Ústavní soud ústavní stížnost zamítl.

Ústavní soud shledal, že od ústního jednání nelze očekávat další objasnění věci ve smyslu § 44 odst. 2 zákona o Ústavním soudu, a proto od něho se souhlasem účastníků upustil.

IV.

Ústavní stížnost je důvodná.

Ústavní soud se problematikou, jíž se dotýká ústavní stížnost, zabýval v minulosti již několikrát.

Ústavní soud nálezem sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ze dne 28. 2. 2006 ( N 47/40 SbNU 389; 252/2006


Answer: čl. 1 odst. 1 Dodatkového protokolu k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod

Answer: čl. 4 odst. 3, čl. 4 odst. 4 a čl. 11 Listiny

Answer: § 44 odst. 2 zákona o Ústavním soudu

Answer: 252/2006 Sb.

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... zamítl.

Ústavní soud shledal, že od ústního jednání nelze očekávat další objasnění věci ve smyslu § 44 odst. 2 zákona o Ústavním soudu, a proto od něho se souhlasem účastníků upustil.

IV.

Ústavní stížnost je důvodná.

Ústavní soud se problematikou, jíž se dotýká ústavní stížnost, zabýval v minulosti již několikrát.

Ústavní soud nálezem sp. zn. Pl. ÚS 20/05 ze dne 28. 2. 2006 ( N 47/40 SbNU 389; 252/2006 Sb. ) konstatoval, že dlouhodobá nečinnost Parlamentu České republiky spočívající v nepřijetí zvláštního právního předpisu vymezujícího případy, ve kterých je pronajímatel oprávněn jednostranně zvýšit nájemné, úhradu za plnění poskytovaná s užíváním bytu a změnit další podmínky nájemní smlouvy, je protiústavní a porušuje čl. 4 odst. 3, čl. 4 odst. 4 a čl. 11 Listiny a čl. 1 odst. 1 Dodatkového protokolu k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. V odůvodnění citovaného nálezu také mimo jiné uvedl, že obecné soudy, i přes absenci předvídané konkrétní úpravy, musí rozhodnout o ( poznámka : možném ) zvýšení nájemného, a to v závislosti na místních podmínkách tak, aby nedocházelo k diskriminacím výše zmíněným.


Answer: Ústavního soudu

Answer: Ústavní soud

Answer: obvodního soudu

Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí... konkrétní úpravy, musí rozhodnout o ( poznámka : možném ) zvýšení nájemného, a to v závislosti na místních podmínkách tak, aby nedocházelo k diskriminacím výše zmíněným. Konkrétní rozhodovací postup Ústavní soud nenabídl ( aby nenahrazoval poslání soudů obecných ), avšak zdůraznil, že je nutno se vyvarovat libovůle; rozhodnutí se musí zakládat na racionální argumentaci a důkladném uvážení všech okolností případu, použití přirozených zásad a zvyklostí občanského života, závěrů právní nauky a ustálené ústavně konformní soudní praxe.

V nálezu sp. zn. I. ÚS 489/05 ze dne 6. dubna 2006 pak Ústavní soud uvedl, že při rozhodování o výši nájemného bude obecný soud konstitutivním rozhodnutím ( pro futuro ) dotvářet objektivní právo. V tomto směru je správná premisa obvodního soudu, že se nelze domáhat zaplacení rozdílu mezi obvyklým a regulovaným nájemným.

V nálezu sp. zn. II. ÚS 93/05 ze dne 8. 6. 2006 ( N 118/41 SbNU 475 ) Ústavní soud mimo jiné konstatoval, že zákonodárce reagoval až přijetím zákona č. 107/2006 Sb., který nabyl účinnosti dne 31. března 2006. V dané věci se jedná o případ, kdy se stěžovatel domáhal jednostranného