Question:
Odhalení o mýtu evropské demokracie a Sorosovi: seznam 226 eurospolanců,
kteří prosazují jeho ideje

Je otevřeným tajemstvím, že „Sorosova síť“ má rozsáhlou sféru vlivu
v Evropském parlamentu i v ostatních evropských institucích.

Seznam Sorositů se nedávno dostal na veřejnost. Tento dokument uvádí 226
europoslanců ze všech stran politického spektra včetně bývalého předsedy
Evropského parlamentu Martina Schulze, bývalého belgického premiéra Guy
Verhofstadta, několika viceprezidentů a četné šéfy komisí, koordinátory
a kvestory.

Tito lidé prosazují Sorosovy ideje jako přivážení více migrantů, sňatky
stejného pohlaví, integrace Ukrajiny do EU a boj proti Rusku. V Evropském
parlamentu je 751 poslanců. To znamená, že Sorosovi přátelé mají více
než třetinu křesel.

Maďarsko-americký investor a zakladatel a vlastník neziskovky Nadace
otevřené společnosti (Open Society Foundation) si snadno zařizoval schůzky
s předsedou Evropské komise Jean-Claude Junckerem, které měly „netransparentní
agendu a probíhaly za zavřenými dveřmi,“ a lze poukázat, jak byly pak
návrhy EU na redistribuční kvóty na migranty rozdělované po celé EU
příšerně podobné Sorosovým vlastním plánům na řešení této krize,
které sám publikoval.

Tento miliardářský finančník si myslí, že Evropská unie by měla
přijímat miliony imigrantů ze Středního východu a ze Severní Afriky a
každému z nich poskytovat pomoc 15 000 EUR ročně, přičemž by se tito
migranti přesídlovali mezi členskými státy, i když si to nepřejí a
nemusí tam být zrovna vítáni.

To podnítilo maďarského ministerského předsedu Viktora Orbána, aby EU
obvinil, že Sorosovi „zobe z ruky.“ Věříme, že za těmi útoky na
Maďarsko je tento miliardář a kampanista za otevřené hranice. Důvodem jsou
vládní pokusy o právní úkony na základě nového zákona, který od
organizací ‚občanské společnosti‘ dostávajících zahraniční pomoc
– z nichž mnohé jsou financovány Sorosem – vyžaduje, aby uváděly své
zámořské dárce ve veřejném registru a aby byly transparentní ohledně
svých zdrojů financování ve svých publikacích. Maďarská vláda vyvíjí
úsilí o uzavření v Budapešti sídlící Středoevropské univerzity
založené Sorosem.

„A protože vůdci Evropské unie a její byrokraté přijímají rozhodnutí,
jako jsou tato, je celá Evropská unie v potížích,“ řekl Orbán.

„Lid samotný ideál Evropské unie podporuje. Ale zároveň nesnáší
vedení EU, protože to uráží členské státy věcmi, jako jsou tyto, a
zneužívá svých pravomocí. Všichni v Evropě to vidí. Proto nemá
evropské vedení žádnou vážnost.“

Visegrádská skupina se pokouší ustát svůj postoj k politice migrace i pod
tlakem EU. Evropská Komise pro migrační a domácí záležitosti totiž
protlačuje nový zákon, který má učinit z migračních kvót povinnost. Pro
tuto komisi pracuje nejméně 30 Sorosových příznivců.

Mnozí z lidí uvedených v tomto dokumentu jsou rovněž známi svými útoky
na Rusko. Např. Rebecca Harm, europoslankyně za německou stranu Zelených,
pravidelně Evropský parlament vyzývá, aby přitvrdil sankce proti Moskvě.
Guy Verhofstadt Rusko obviňuje téměř za každou věci a za všechny věci,
které jsou v Evropě špatně. Kolem jeho článku Plácnout Putina přes packy
bylo loni hodně rozruchu. V roce 2012 bývalý chorvatský ministr zahraničí
Tonino Picula, který býval šéfem pozorovací mise Organizace pro bezpečnost
a spolupráci v Evropě (OSCE) pomlouval ruské prezidentské volby 2012, o
kterých tvrdil, že jsou neseriózní a „překroucené“ ve prospěch
Vladimira Putina.

Sorosův seznam vrhl trochu světla do otázky, co vede vedení EU k realizaci
jejich politik, které ve skutečnosti jsou proti zájmům Evropanů. Odpovědí
je, že je to korupce. Politici podplacení Sorosem skáčou, jak on píská.
Bojují proti pokusům národních vůdců chránit zájmy svého lidu. Dost
často naráží ti, co se pokouší takovým politikám vzdorovat, na odpor
politických elit v jejich vlastních zemích. To přetlačování mezi
maďarským premiérem Orbánem a Sorosovou sítí, je toho dobrým příkladem,
který ilustruje, jak to funguje. Evropský parlament pod vlivem Sorosových
přátel tlačí Evropu do spáchání sebevraždy prováděné pomocí
vpouštění milionů migrantů.

To krásně ukazuje, že ta tolik opěvovaná evropská demokracie není nic
než fasáda, co má ukrýt aktivity mocenských struktur, které mají blízko
k feudálnímu systému, kde otěže moci drží místní knížata. Těžko to
lze nazvat lidovou mocí. Publikace Sorosova seznamu poskytuje vodítko k
pochopení toho, co v EU vládne a kdo v Evropě podněcuje proti-ruské
sentimenty. Ve skutečnosti je tomu tak, že dokonce i členské státy EU, jako
Maďarsko, začínají být s Ruskem na jedné lodi, když při obraně své
suverenity a nezávislosti odporují těm samým v USA uhnízděným silám.
Nastal tedy čas, aby se Evropané zamysleli nad transformací tohoto systému a
skoncovali s nátlakem zvenku.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Tento západní politik vyzval, abychom se učili od Ruska

Euroskeptičtí politici bývají obviňováni z toho, že jsou často
kritičtí mnohem více k Evropské unii než k Rusku. Aktuálně se k Rusku
vyjádřil také Geert Wilders, který tento týden navštívil ruské
velvyslanectví v Nizozemsku.

Také Wilders coby euroskeptik má na Rusko názory odlišné od politického a
mediálního mainstreamu. Nicméně jeho názory se liší například od
šéfky francouzské Národní fronty Marine Le Penové. Přinejmenším
rezolutně odmítá, že by si on sám či jeho Svobodná strana plánovala po
vzoru Národní fronty půjčovat peníze od ruských bank, které jsou
kontrolovány Kremlem. „Odmítáme, aby byla naše strana financována rubly,“
říká Wilders.

Jeho návštěva ruského velvyslanectví nicméně vzbuzuje v jistých
politických kruzích podezření, které se snaží Wilders vyvrátit. „Moje
návštěva má pouze jediný cíl a tím je vyvážit hysterickou rusofobii,
která se rozmáhá po celé Evropě,“ říká nizozemský politik a znovu
opakuje, že nemá v úmyslu uzavírat s ruskou stranou jakékoli finanční
transakce, jak tak učinila Le Penová, která před třemi lety získala
půjčku od ruské banky ve výši 14 milionů eur.

Celý text v angličtině je ZDE.

Vztahy mezi Nizozemskem a Ruskem jsou možná ještě napjatější, než je
tomu v případě jiných evropských zemí. Hlavním důvodem je sestřelení
letadla MH17, mezi jehož cestujícími tvořili většinu Nizozemci, nad
územím ovládaným proruskými separatisty. „Vnímám samozřejmě, že
vzájemné vztahy nejsou ideální. Moje setkání s ruským velvyslancem
Šulginem ale není žádné tajemství. Vše je naprosto transparentní,“
ujistil.

Wilders pravidelně navštěvuje Rusko a sdílí některé názory ruské strany.
Například dává za pravdu Moskvě v tom, že by se členy NATO neměly stát
všechny země, se kterými bezprostředně sousedí. „Jsem velkým
příznivcem NATO a Spojených států, ale v tomto případě mají Rusové
prostě pravdu,“ konstatuje Wilders, který nicméně, na rozdíl od
zmiňované Le Penové, nesouhlasí s připojením Krymu k Rusku.

„Dnešní Rusko má spoustu chyb a na mnoho témat mám jiné názory než
jeho vůdčí politici. Jsem však přesvědčen, že minimálně stran
vlastenectví bychom se od nich mohli učit. Místo neustálé kritiky Ruska
bychom si také měli uvědomit, že Moskva je nás spojenec v boji proti
terorismu a masové migraci z Afriky. Zkrátka a dobře, Rusové čelí stejným
hrozbám jako my všichni. I přes rozdílné názory odmítám považovat Rusko
za nepřítele,“ uzavírá Wilders.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Rusko se hodlá odvolat proti Trumpovu clu u WTO

Rusko se může obrátit na soud WTO kvůli dovoznímu clu na ocel a hliník,
které zavedl prezident USA Donald Trump. Prohlásil to předseda výboru
Státní dumy pro hospodářskou politiku a průmysl Sergej Žigarev, informuje
rozhlasová stanice Hovoří Moskva. Rusko také nebude jedinou zemí, která
požádá o zahájení soudního řízení.

„Dodavatelé se budou muset obrátit na vládu, která pak podá žalobu u
soudu. Pamatujete si, jak se před několika měsíci mluvilo o vepřovém, že
nás za to žalovali, také my můžeme žalovat Ameriku za ocel," řekl
poslanec.

Žigarev dodal, že Trumpova opatření byla příznačná pro předvolební
rétoriku prezidenta USA. Ruští výrobci mohou ale být poškozeni.

Prezident USA Donald Trump podepsal 9. března výnos o zavedení dovozního cla
na ocel a hliník. Výše tarifu činí 25% na ocel a 10% na hliník. Platí to
pro všechny cizí státy kromě partnerů USA z asociace NAFTA (Kanada a Mexiko).
Trump prohlásil, že zavedení cla je ochranou národních zájmů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ruská paranoia říkáte? Tak shromáždíme biologický materiál nepřítele.
Názor

Na začátku roku 2006 v ruské televizi vyšla reportáž Špioni, ve které
novinář Arkadij Mamontov mluvil o práci anglické rozvědky v Rusku. Zejména
se v tomto pořadu mluvilo o nějakém špionském zařízení, které mělo
být zamaskované pod obyčejným kamenem v jednom z moskevských parků.

Reakce na reportáž převýšila očekávání. „Špionský kámen" se na
mnohé roky stal etiketou a symbolem lživé kremelské propagandy. Mamontovovi
při jakékoli vhodné i nevhodné příležitosti připomínali výmysl,
kterým tehdy „nakrmil" publikum. Po šesti letech v roce 2012 však vysoce
postavený britský úředník přiznal, že špionský kámen ve skutečnosti
existoval a skutečně byl využíván anglickou rozvědkou v Moskvě.

V roce 2012 došlo k dalšímu zajímavému příběhu, ale ve zcela jiné
oblasti.

Odpůrci zákona moudře ukazovali na to, že Rusko fakticky zkopírovalo
stejnou zkušenost USA a obvinění pouze jedné strany v této situaci vypadá
divně. Dnes po pěti letech tehdejší spory vyvolávají smutný úsměv,
protože USA a Západ celkově jsou za poslední rok posedlí vyhledáváním
„ruské stopy" v jakékoli události na světě. Navíc ji pokaždé
úspěšně nachází.

Mimochodem analogické je to i s novou výzvou nizozemského Mezinárodního
olympijského výboru, aby se Rusko přiznalo k dopingu. To znamená, že
důkazy žádné nebyly a ani nebudou, ale nikoho vůbec netrápí porušení
základních principů práva. Naopak všichni podporují myšlenku, že Rusko
se musí přiznat a kát se, protože je vino v každém případě.

Na nedávném zasedání Výboru pro rozvoj občanské společnosti a lidská
práva Vladimir Putin oznámil, že někdo s neznámými cíli shromažďuje
biologický materiál Rusů po celé zemi.

První reakcí kritiků bylo obvyklé „vy lžete". Tato verze však byla
rychle zastavena, protože jim připomněli, že podobná informace se v
médiích objevila už před několika měsíci. Přičemž zdroj informace byl
oficiální. Tehdy byla na webu americké vlády, kde se zveřejňují nabídky
státních struktur, byla zveřejněna velmi zajímavá objednávka.

Američtí vojáci, přesněji americké letectvo, vyhlásilo tendr na nákup
živých tkání Rusů. Přičemž je v daném případě zajímali striktně
ruské vzorky (europoidní rasa) a kategoricky nebyly vhodné vzorky z Ukrajiny.

Soudě podle komentářů Vladimira Putina a jeho tiskového mluvčího není
tento případ ojedinělý. Ruský prezident v této souvislosti nedělal
dalekosáhlé závěry a prohlášení. On a poté i ruská společnost se jen
divil: proč a za jakým účelem to dělají?

Zajímavé by však bylo provedení zrcadlového experimentu.

Řekněme, že by Ministerstvo obrany Ruska (nebo ruské letectvo) umístilo na
vládní web státních zakázek tendr o pořízení rasově profilovaných
vzorků biologického materiálu Američanů.

Bylo by velmi zajímavé se podívat na reakci amerických orgánů, americké
společnosti a ruské opozice a zároveň zjistit jejich verzi, proč Rusko
takové vzorky potřebuje.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Rostově na Donu havarovalo dopravní letadlo, katastrofu nikdo nepřežil

Všichni lidé na palubě letadla Boeing 737-800, které havarovalo na letišti
Rostovu na Donu zahynuli, oznámil agentuře RIA Novosti zdroj v regionálních
mimořádných službách.

Příčinou katastrofy mohlo být špatné počasí. Podle slov gubernátora
Rostovské oblasti Vasilije Golubeva, jiné verze kromě nepříznivých
povětrnostních podmínek se neprojednávají.

Podle upřesněných údajů bylo na palubě letadla 62 lidí: 55 cestujících
včetně 4 dětí, a 7 členů posádky. MVS zveřejnilo seznam zahynulých.
Většinu cestujících tvořili občané Ruska, bylo mezi nimi také pět
cizinců. Posádka letadla se skládala z občanů různých zemí, mezi nimi
byl jeden Rus.

Prezident Ruska Vladimir Putin vyjádřil soustrast rodinám obětí katastrofy
a nařídil gubernátorovi Rostovské oblasti a hlavě MVS, aby udělali
všechno potřebné pro příbuzné zahynulých.

Záchranáři sbírají tělesné pozůstatky zahynulých. Na místě katastrofy
byla nalezena „černá skříňka", oznámil zdroj RIA Novosti v
mimořádných službách. Vyšetřovací výbor Ruska zahájil trestní
stíhání, do vyšetřování se zapojily dopravní prokuratura a komise
Mezistátního leteckého výboru.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Tlacháte něco, o čem nemáte ponětí. Josef Skála zahřměl k 100.
výročí VŘSR textem, který mnohé popudí

Že bolševická revoluce, jejíž 100. výročí si nyní připomínáme,
rozvrátila bouřlivý rozvoj Ruska, které by se jinak změnilo v demokratickou,
kapitalistickou velmoc? „Tlachají to jen ti, kdo o dějinách nemají
ponětí,“ odráží tuto interpretaci místopředseda KSČM Josef Skála,
jehož jméno bývá poslední dobou skloňováno v souvislosti s možným
nahrazením Vojtěcha Filipa v čele strany. Skála, jinak též marxistický
historik a filozof, ParlamentnímListům.cz předal text, ve kterém popisuje
svůj vztah k „rudému výročí“.

Únik z přediva ruských pastí

Rovných sto let je to už zítra. „Deset dnů, které otřásly světem“
byl prozíravý titulek. Nenávist všech, komu zazvonily hranou, jitří stále.
Dějiny pokroku mrzačí k nepoznání. To lhaní je politickou zbraní. Slzným
plynem i klackem na každého, kdo nehodlá ohnout hřbet.

Odolají jen nervy ze železa. Slabší zradí i velké talenty. Pak ale
většinou doživotně. Georgij Plechanov, roky jednička ruského marxismu, či
Karl Kautsky, věrozvěst Druhé internacionály – jsou příkladem do
čítanek. Jiní šli pravdě naproti, až když je nemile zaskočila. Tak jako
Edvard Beneš, když ho vyhnal do exilu protisovětský komplot z Mnichova. „Ruskou
revolucí“ – stojí už v jeho přednáškách studentům v Chicagu z jara
1939 – „se vynořily nové nepřemožitelné síly ideové a morální.“
Zejména „ve střední Evropě působily dojmem ohromujícím: revolucionovaly
masy, ohrožovaly autokracie všeho druhu, ztěžovaly státům
středoevropským vedení války“. Už tehdy „ruská revoluce položila
vedle otázky demokratizace politické také požadavek všeobecné
demokratizace sociální a hospodářské“. A teď – stojí v knižním
vydání oněch přednášek z roku 1942 – „mění ruská revoluce další
fáze války světové ponenáhlu stále výrazněji… v jistý druh světové
revoluce“.

Pole i zbraně volí ten, kdo stojí revoluci v cestě. Lenin chtěl střet o to,
kudy dál, svést na půdě sovětů, originální lidové samosprávy. Po
zbrani sáhl převrat carské generality. Demokracii vyhnal do ilegality. Na
jatka světové války hnala Rusko i vláda liberálů a „socialistů“ na
baterky. Teprve pak nezbylo než vzít Zimní palác na bodák. Kuráž
vyhlásit „Dekret o míru“ měli jen bolševici. Ministrům svržené vlády
nezkřivili ani vlásek. Občanskou válku rozpoutal bílý teror. Svou
krutostí děsil i velení zahraniční intervence. Demokracii nevyvážela ani
ta. Sápala se po darech ruské přírody. Zemi hrozil rozpad na provincie,
ovládané cizími mocnostmi. Do Rudé armády to přivedlo i většinu
důstojníků monarchie. S přežitím revoluce stála a padala i suverenita
země.

Jiná poťouchlost hlásá, že přišla „předčasně“. Ba, že byla
vzpouru fanatických kazisvětů, co prý „zmařili bouřlivý rozvoj Ruska“
(v „moderní tržní demokracii“). Tlachají to jen ti, kdo o dějinách
nemají ponětí. Rusko otevřelo kapitalismu brány až v éře monopolů.
Despotických „sfér vlivu“, na něž si rozdělily svět. Na většinu
ruské populace, zbavené nevolnictví až teď, zbyla jen dřina „evropské
obilnice“. Ubohá políčka, která jim přidělilo z latifundií „modré
krve“, za ně zaplatilo samoděržaví. Půjčit si u západních bank muselo
i na to. Tím nesvéprávnější vazal se z něj stal. Dluhová past číhala i
na ty, kdo mohli poprvé „pracovat na svém“. Končila v poutech „odpracovávání“,
roboty v „tržním“ vydání. Kasta kulackých zbohatlíků vyrostla z
lichvy a exekuce, a ne z výrobní inovace. Ti, které držela pod krkem,
dopadli mnohdy hůř než coby nevolnické „duše“. Krutější daň si
vybíraly i hladomory. Být „banánovou republikou“ není žádný med ani
tam, kde jaktěživ nesněží. Nad Ruskem s jeho dálkami a klimatem visel
Damoklův meč.

Říjnová revoluce mu „utekla dopředu“. Zemi dřevěného rádla změnila
v atomovou velmoc – řečeno s Winstonem Churchillem. Modernizace západních
zemí trvala řadu generací. Financovaly ji i drancováním kolonií.
Sovětská industrializace měla po ruce jen vnitřní zdroje. Zpoždění o
celé století musela dohnat za deset let. Podala výkon na samé hranici
lidských sil. Jen ten dal zemi sílu rozdrtit i nacistickou bestii. Jak by
dopadl svět, skončit Rusko před 100 lety v prackách carské generality – a
hrstky „liberálních“ žvanilů, s nimiž si pohrávala jako kočka s
myší? Jak dlouho by ustálo Hitlerův „blitzkrieg“? Co by to znamenalo pro
„Böhmen und Mähren“? Bylo-li cílem mnichovské zrady – jak píše
Edvard Beneš v memoárech – vydat Hitlerovi „střední a východní Evropu
na dlouhá léta“?

Říjen 1917, to je srp a kladivo nad Reichstagem – i zkrocení jaderných
vyděračů. Sputnik a Gagarin – i „střední a východní Evropa“,
zbavená nouze a sociálního ponížení. Evropa kolektivní bezpečnosti – i
rozhodná pomoc proti agresi a nátlaku. Opora nezávislosti bývalých kolonií
– i „sociální stát“, jaký by kapitál lidem z vlastní vůle nedal.
Únik z přediva ruských pastí, startující právě před 100 lety, změnil k
lepšímu i okolní svět.

Josef SKÁLA

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
To je bordel, že jo? Tereza Spencerová sleduje nadupanou cestu Zemana do Ruska
a má co říct „západním demokratům“

OKNO DO SVĚTA TEREZY SPENCEROVÉ Zeman by dostal od svých kritiků za uši,
ať by udělal cokoliv, reaguje na kritiku prezidentovy cesty do Ruska, kam veze
rekordní podnikatelskou misi, editorka Literárních novin a analytička Tereza
Spencerová. Ta se v rámci svého pravidelného shrnutí týdenních událostí
na ParlamentníchListech.cz zamýšlí nad tím, proč Rusko roste navzdory
sankcím. „Sankce Rusku asi opravdu pomohly. A nejen tím, že byly vůbec
uvaleny, ale především tím, že tady na Západě máme „zaťaté demokraty“,
kteří je budou prodlužovat a prodlužovat „do nevidim“. Ve výsledku tak
slabý rubl a skvělá úroda proměnily Rusko v zemědělskou supervelmoc, což
pro změnu třeba podle Wall Street Journal snižuje světové ceny a tlačí na
americké producenty… Bordel, že jo?“ glosuje Spencerová. Ta se věnuje i
výročí Majdanu nebo tomu, jak Číňané nakládají s Donaldem J. Trumpem.

Donald J. Trump si ve Vietnamu podal ruku s Putinem… A asi si ji měl raději
nechat upadnout. Protože kratičké setkání, během něhož stačil Putinovi
naznačit, že ani tak moc nevěří, že by Rusko zmanipulovalo volby v USA,
bylo následováno titulky amerického tisku ve stylu „Trump se nechal
zpracovat Putinem“. Skutečně? Co zásadního pořídili DJT a Putin na onom
summitu? Samozřejmě, deklaraci o Sýrii, ale co ještě? Australané začali
naříkat, že spojenectví USA a Číny je ohrožuje. Je pravda, že DJT a Si
Ťin-pching si porozuměli…

To bylo celé divné. Nejprve Bílý dům separátní setkání s Putinem sám
avizoval, když pak Kreml kývl, tak ho Američané zrušili. Nevím, proč.
Možná si na něj Trump netroufl v době, kdy hledání „ruských stop“ v
Americe stále ještě nepolevuje, a tak by si tím jen zkomplikoval situaci.
Nicméně, to přece mohl „tušit“ dopředu. Hysterie, s jakou antitrumpovci
reagovali na prosté podání rukou, je dávno za hranicí psychiatrické
diagnózy. A všechny ty řeči o tom, že se Trump nechal Putinem zpracovat,
ani nemá smysl komentovat. A ani si jich všímat. Jsou to jen další hromady
prázdných slov, jimiž si na Západě vyplňujeme prostor. Summit se ale
možná neuskutečnil i proto, že Rusové odmítli nabídnout Trumpovi nějaký
„dárek“ ve formě ústupku, jímž by se mohl po návratu domů chlubit
jako úspěchem své politiky a celé to setkání tím obhájit. Podle
některých spekulací tímto „dárkem“ měl být ruský souhlas s odsunem
íránských a šíitských bojovníků v Sýrii od hranic s Izraelem a nejlépe
rovnou z celého regionu.

A možná prostě Bílý dům nechtěl summit v době, kdy je Sýrie horkou
aktualitou, ale USA už nejsou s to garantovat ani chování svých hlavních
spojenců, Izraele a Saúdů, což musí být pro velmoc typu USA zahanbující.

Určitě by se daly vymyslet i další důvody. V každém případě toho ti
dva společně moc nepořídili, i když Trump naznačil nesmyslnost dalších
protiruských sankcí i výhodnost spolupráce při řešení třeba krizí na
Ukrajině a kolem Severní Koreje. Ve výsledku tak jen schválili předem
připravené prohlášení o Sýrii, které znovu – možná už třetím rokem
– opakuje zaklínadlo, že syrský konflikt „nemá vojenského řešení“.
Nicméně stejně dlouho je očividné, že kdo si co vojensky urve, než vše
opravdu skončí, tak bude mít o to větší slovo v poválečném vývoji.
Pentagon ostatně pár dní na to oznámil, že když už „válka proti Daeši“
v Sýrii vlastně skončila, tak že vojensky zůstane aspoň dokud „úspěšně
neskončí ženevská jednání“. Pokud ho budou Američané se Saúdy „vhodně
blokovat“, může to být argument pro vojenské setrvání navždy. A když k
tomu ještě ministr obrany Mattis prohlásil, že mají k pobytu v Sýrii
souhlas OSN, což je opravdu, ale opravdu velká lež, tak je zřejmé, že to
společné prohlášení je jen cárem papíru, v němž má největší význam
oboustranné ujištění o pokračující spolupráci, která má předejít
tomu, aby mezi sebou v Sýrii USA a Rusko nezačaly – třebas jen náhodně
– válčit. Při vší té bídě je asi třeba právě tohle vnímat jako
hlavní výdobytek.

A s tím porozuměním mezi čínským prezidentem Siem a Trumpem si taky nejsem
tak jistá. Na Trumpa čekal sice v Pekingu červený koberec a kopec slávy,
ale ve dnech před jeho příjezdem udělali Číňané dvě gesta. „Odtajnili“
největší plovoucí rypadlo na světě, které je s to za hodinu ze dna
nasbírat tři olympijské bazény kamení a „házet“ je až na vzdálenost
15 kilometrů – a vytvářet tak nové umělé ostrovy. Jinými slovy,
rozšiřovat čínské území v moři, jemuž chtěl ještě nedávno vládnout
Barack Obama. A dva dny „před Trumpem“ čínská armáda „jen tak
mimochodem“ údajně otestovala mezikontinentální balistickou raketu
schopnou zasáhnout jakýkoli cíl v USA. Chci říci, že Peking dal Trumpovi
jasně najevo, jaké jsou mantinely, a následné obchodní dohody – snad za
250 miliard dolarů – už lze vnímat jen jako pohlazení po hlavě: Když
budeš, Donalde, hodný, ty peníze se zhmotní. Většina smluv se totiž
týká projektů, jejichž realizace může zabrat deset i více let. Takže
ještě jednou, o nějakém nadstandardním porozumění bych nemluvila. Ta
australská reakce se spíš možná týká skutečnosti, že Trump přesto
přese všechno upřednostňuje silnou Čínu a Austrálii, tradičního
spojence, přehlíží. A co si má pak takový chudák spojenec bez
loutkovodiče počít, že?

Co se týče Sýrie, tak tedy, nejprve byla vydaná deklarace mezi USA a Ruskem,
že to „nemá vojenské řešení“. Pak začal chvíli „držkovat“
Erdogan, že když tedy problém nemá vojenské řešení, tak ať tedy USA i
Rusko odejdou pryč. Ale pak Erdogan přiletěl do Soči a Hurriet nakonec
píše, že se de facto připojuje k dohodě USA a Ruska. Jak to tedy chápat?
Nějak mimo zůstává Irán, o kterém jsme se posledně bavili jako o
součásti řešení pod vedením Ruska. Jak se tedy teď chtějí Rusko, USA,
Írán a Turecko porovnat v té nebohé Sýrii?

Vím, že Erdoganovo prohlášení vyvolalo spoustu titulků, ale mám dojem,
že v případě tureckého prezidenta je vždy třeba uvažovat, komu vlastně
svá slova adresuje. A v tomto případě podle mého nebyli „příjemcem“
Rusové a Američané, ale Turci, Erdoganovi voliči, jimž je třeba čas od
času připomenout, že jejich prezident není žádné „ořezávátko“,
které se jen tak skloní před mocnějšími. Po jednáních v Soči následně
Putin „vysoce ocenil“ spolupráci tria Rusko–Turecko–Írán při
naplňování „společných cílů v Sýrii“, takže přinejmenším pro
tyto tři země – v rámci možností – běží vše tak, jak si
kompromisně představují. A současně to samozřejmě znamená, že Írán
rozhodně „mimo“ nezůstává, jen prostě asi statisticky musí nastat v
roce nějaký ten týden, kdy není Íránec v Moskvě, Rus v Istanbulu, Turek v
Teheránu atd. atp.

Jaký výsledek z toho všeho ale vzejde pro Sýrii, si dnes neumím příliš
představit. Američané se kasají, že budou východ Sýrie okupovat „nafurt“,
Turecko dostalo na starosti „normalizaci“ džihádistické provincie Idlíb
u svých hranic a turecké firmy – třeba banky nebo mobilní operátoři –
už ji pilně obsazují, Írán se tváří, že v Sýrii (a Iráku a tak vůbec)
zůstane navždy, Rusové si v Sýrii na skoro 100 let ponechávají své—zatím
dvě – vojenské základny… Napohled je to chaos. Nebo multikulti, chcete-li.

Ale před dvěma lety, než Rusové na pozvání syrské vlády do tamní války
vstoupili, měl Daeš nakročeno obsadit Damašek, takže je dnešní situace
takřka ideální… Uvidíme, jak se vše bude vyvíjet dál.

DJT je prý skálopevně přesvědčen, že díky své genialitě vyřeší
izraelsko-palestinský konflikt. Je o něm známo, že nepije alkohol, takže to
to zatím nebylo. Prý počítá s tím, že okolní sunnitské státy se
ještě víc než Izraele aktuálně bojí Íránu. Dá se s tou úvahou
pracovat?

Nedá. Další – kolikátý už? – americký plán na řešení
izraelsko-palestinského konfliktu ještě nemá ani žádné uchopitelnější
obrysy a prý by se mohl zhmotnit někdy příští rok. Nevíme sice, jak bude
vypadat, ale dá se předpokládat, že pokud by měl opravdu něco řešit na
principu vzniku dvou států, tak ho Izrael zablokuje, Bílý dům a Kongres pod
tlakem židovské lobby ustoupí a bude jako vždy po všem. Takže proč si
dělat zbytečné mrzutosti a nenavrhnout něco zhola nesmyslného, ale za to
opentleného „mírovým procesem“, aby to Palestinci rovnou odmítli a vina
za krach „mírového procesu“ tak padla na ně? Zkrátka, bude to zase jen
takové píárové plácnutí do vody.

Nicméně v situaci, kdy z „Palestiny“, jak ji kdysi nakreslila OSN,
zbývají už jen tři navzájem nepropojené ostrůvky na Izraelem okupovaném
území, veškeré úvahy o nezávislém palestinském státě beztak nemají
smysl. Tím spíš, když se objevují úvahy o „přesunu“ pásma Gazy na
egyptskou Sinaj a „přifederalizování“ Západního břehu k Jordánsku,
čímž by se Izrael okupace „elegantně“ zbavil.

A jestli se sunnitské státy víc bojí Íránu než Izraele? Třeba pro Saúdy
to platí, pro jejich donedávna poslušné spojence ze Zálivu, Katar nebo
Omán, už nikoli. A mimochodem, Izrael brojí proti Íránu i za cenu, že by
celou oblast ovládl Daeš, který Izraeli připadá být přijatelnějším…
Žádné obecně platné „pravidlo“ v tomto směru neexistuje.

Prezident Zeman jede do Ruska, následován houfem podnikatelů. Co to, vždyť
jsou sankce? Mimochodem, i do českých médií již pronikají zprávy, že
ruský byznys se ze sankcí raduje. Jak vnímáte kyselé reakce z českých
kruhů, že kvůli návštěvě míní Zeman ignorovat svátek 17. listopadu?

Zeman by od svých kritiků „dostal za uši“, ať by udělal cokoli, takže
výtka, že tu „s námi“ nebude 17. listopadu, mě nijak zásadně „nevzrušuje“.
Samozřejmě by bylo zajímavé, kdyby pan Hradílek „dotáhl“ svou
protestní hladovku právě tento den. Ten symbolismus! Mimochodem, napadlo vás
někdy, jak by třeba zareagovali třeba Topolánek, Drahoš nebo Horáček,
kdyby proti nim někdo přišel s hladovkou? Odstoupili by? Nebo by zavolali
sanitu? Sebevrahy třeba z Nuselského mostu policie s týmem psychologů
běžně zachraňuje, tak co se bude dít v tomto případě?

Ale, vážně. Sankce Rusku asi opravdu pomohly. A nejen tím, že byly vůbec
uvaleny, ale především tím, že tady na Západě máme „zaťaté demokraty“,
kteří je budou prodlužovat a prodlužovat „do nevidim“. Ve výsledku tak
slabý rubl a skvělá úroda proměnily Rusko v zemědělskou supervelmoc, což
pro změnu třeba podle Wall Street Journal snižuje světové ceny a tlačí na
americké producenty… Bordel, že jo? Tuhle jsem kdesi na FB sledovala reklamu
na nové ruské ledničky značky, kterou už si nepamatuju. Ale: zájemci si
mohou nechat ten jinak nudný bílý přístroj ručně vymalovat motivem podle
vlastního přání a k tomu všechny ty stroje při otevření dveří hrají
melodii, kterou si tam taky prý můžete sami „naťukat“. Ty ledničky
frčí v Rusku a prudce stoupá i vývoz na Západ! Ufff!

Zkrátka, ano, sice prý zrovna prudce zdražuje červený kaviár – aby to
tam, holenkové, neměli až moc jednoduché! – ale v obecné rovině i
západní finanční instituce kroutí hlavou a potvrzují, že se Rusko zvedá.
A to i „díky“ sankcím, které vyhnaly z tamního trhu naši západní
produkci a uvolnily tak ruce místním investicím. A protože si neumím
představit, že bychom se tu pochlapili a řekli něco jako „Přestaňme jim
pomáhat, sakra!“, tak budeme „trestní“ sankce prodlužovat. Všimla jsem
si, že je v poslední době hodně módní citovat Lenina a jeho „užitečné
idioty“. V tomto případě je to ideální popis setrvačných „západních
elit“. Tedy za předpokladu, že si vůbec někdo ještě vzpomene, proč že
je Rusko vlastně ten náš nepřítel…

Takže jsem na jednu stranu v duchu ráda, že náš prezident zrovna k těmhle
užitečným idiotům odmítá patřit, ale současně je jasné, že „houf
podnikatelů“, kteří ruský trh poslušně vyklidili, může najít v Rusku
jen prostor, v němž pro ně už nebude místo. Nezapomínejme, že kromě
ruských investorů se tam etablovali všichni, kdo si s těmi západními
sankcemi až tolik hlavu nelámou. A svět je přece mnohem větší než jen
USA a Evropa…

Michail Saakašvili měl Ukrajincům slíbit „Nový rok bez Porošenka“. A
také pravil, že inteligentní telefony jsou teď zbraní opozice. Je to tak
vážné? Jak je vlastně možné, že člověk, který na Ukrajinu přijel
nelegálně, si tam může nejen pobíhat, ale i organizovat opozici? Jinak,
před čtyřmi lety začal Majdan. Zajímá to vlastně ještě někoho?

Představa, že ilegál bez dokladů a státní příslušnosti v nějaké zemi
zcela svobodně organizuje jakýsi další převrat, je svým způsobem
nejvýmluvnějším popisem rozkladu ukrajinského státu. Co víc by k tomu
chtěl někdo ještě dodávat? A co se týče čtvrtého výročí Majdanu, tak
se musím přiznat, že mně osobně je to „šumák“. A pokud se tu
nesesbírá nějaká reprezentativní delegace složená z těch, co Majdan
kdysi tak horlivě a osobně podporovali, a nevyrazí do Kyjeva gratulovat, tak
to bude znamenat jediné. Nezajímá to už nikoho. Tedy, s výjimkou
ukrajinských oligarchů a nacionalistů, kteří se tehdejší pučem dostali k
lizu. A ti teď s napětím čekají na další prachy – Světová banka,
svoloč, už své limity peněz pro ukrajinskou černou díru vyčerpala a nové
ani nehledá, zato Mezinárodní měnový fond je prý ochotný cosi „restrukturalizovat“
a najít další miliardy, ale prý jen za podmínky, že Kyjev protlačí
reformy, které nedokázal protlačit čtyři roky… Jsou to samí zrádci!

Akce evropských států na potlačení migrace v Libyi prý způsobují, že
imigranti tam nevýslovně trpí. Díky obchodu s nimi atd. No jo, ale co
jiného dělat?

Pozdě bycha honit. Rozbili jsme Libyi, aniž bychom dodnes vlastně věděli,
proč že to vůbec bylo nutné, a dneska tam kvete svého druhu otrokářství
– jeden uprchlík, který marně čeká na propašování do Evropy, se na „lidských
trzích“ prodává až za 400 dolarů. A stává se z něj třeba
zemědělský otrok. A když nyní EU zahájila převozy migrantů z klecových
táborů v Libyi jižněji do Nigeru, tedy jako by „zpět“, není to o moc
lepší. Chci říci, že prostor pro skutečnou, nejen slovní humánnost jsme
si svými politiky nechali vytunelovat už dávno a teď prostě jen naráží
kosa na kámen. Jak vyřešit lidsky problém, který je sám o sobě už dávno
v naprosto nelidském stádiu? Vzít je fakt všechny do Evropy? No nevím,
nevím.

Co bychom měli v příštích týdnech sledovat?

Svět je v pohybu, každý si to „své“ téma určitě najde.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Slavnostní zahájení XII. zimních paralympijských her

Slavnostním zahájením začaly XII. paralympijské hry v korejském
Pchjongčchangu, které se budou konat od 10. do 18. března.

Poprvé v historii her se jich zúčastní handicapovaní sportovci z KLDR.
Ruští sportovci budou stejně jako na olympiádě představeni pod neutrální
vlajkou.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Detaily jednání Putina s Erdoganem nemohou být zveřejněny, řekl Peskov

Mluvčí prezidenta RF Dmitrij Peskov, když odpovídal na otázku, jestli
hovořili předáci Ruska a Turecka Vladimir Putin a Recep Tayyip Erdogan o
výzvě tureckého prezidenta k Rusku a USA, aby stáhly svá vojska ze Sýrie,
řekl, že v průběhu kontaktů na nejvyšší úrovni se projednávala
složitější témata, a jejich detaily nemohou být zveřejněny.

„Byly mnohem složitější rozhovory, které nemohou být přirozeně
zveřejněny", řekl Peskov novinářům.

Prezidenti Ruska a Turecka Vladimir Putin a Recep Tayyip Erdogan v pondělí
večer v Soči provedli jednání v úzkém kruhu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Turecko upozornilo na odpověď v případě amerických sankcí

Turecko je připraveno odpovědět na případné sankce USA, prohlásil
turecký ministr zahraničních věcí Mevlüt Çavuşoğ v interview pro
německé noviny Zeit.

Na novinářovu odpověď, jak bude Turecko reagovat na případné sankce,
které jsou projednávány v americkém kongresu, Çavuşoğ odpověděl: „Jestli
chtějí (USA) potrestat Turecko sankcemi, Turecko bude reagovat jinak než
Rusko a další země."

„Odpovíme. Nesmíte nám vyhrožovat. USA

Před tím hlavní velitel sil NATO v Evropě americký generál Curtis
Scaparrotti prohlásil, že USA doufají, že Turecko se vzdá nákupu ruských
protiletadlových raketových komplexů S-400, a upozorňují Ankaru na "následky"
takového kroku.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Díky oslabení kurzu rublu přijíždí do Ruska víc turistů

Šéf agentury Rosturizm Oleg Safonov prohlásil, že díky oslabení kurzu
rublu se zvýšil počet turistů, kteří v roce 2015 navštívili Rusko, o 13
%. Tento názor vyslovil v rámci 11. Mezinárodní turistické výstavy
Inturmarket.

Podle jeho slov přijíždí většina turistů do Ruska z Číny a zemí
jihovýchodní Asie. „Pokud jde o evropský směr,tady bohužel
zaznamenáváme pokles. Není to ale navždycky! Všechno se mění, všechno se
rozvíjí", je přesvědčen Oleg Safonov.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Soči na trase Formula 1 došlo k testu prototypu těžkého motocyklu Iž,
Video

Koncern Kalašnikov otestoval prototyp těžkého motocyklu Iž na trase Formule
1 v Soči, uvádí tisková služba společnosti.

Jak informuje portál kp.ru, motocykl je schopen zrychlit z 0 na 100 km/h za 3,5
vteřin a jeho maximální rychlost je 250 km/h. Stroj váží 510 kg.

Uvádí se, že první motorky bude možné zakoupit v roce 2018.

17. listopadu šéf společností Space X a Tesla Elon Musk představil prototyp
elektrického kamionu Tesla Semi a rovněž poprvé předvedl sportovní auto
Roadster nové generace.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ruská propaganda je prý dnes mnohem chytřejší

Americký profesor Thomas Nichols se tématem propagandy zabývá už řadu let.
Na konci října o propagandě přednášel začínajícím novinářům v Praze,
na půdě Vyšší odborné školy publicistiky. Informoval o tom server
Hlidacipes.org.

Čtenáři i odpůrci Nicholse občas konfrontují s tím, zda naopak on není
americkým propagandistou.

Nejlepší odpovědí na to je podle něj otevřenost: „Jsem transparentní. O
mně je kdykoli možné získat informace on-line. Tenhle luxus vám žádný
propagandista nenabídne.“

„Ruská propaganda je v současné době mnohem chytřejší než za časů
Sovětského svazu. Dá se mnohem hůře odhalit,“ tvrdí Nichols.

Celý text je ZDE

„To, jak Rusové pracují s informacemi, jakým způsobem je šíří, má
jediný cíl: znemožnit světu, aby zjistil, co se doopravdy děje,“
podotýká.

Typické postupy ruské propagandy ukazuje Nichols na konkrétních příkladech.
„Rusové to dělají asi takhle: vytvoří několik lživých verzí
příběhu, které vypustí do veřejného prostoru, a tím překryjí
skutečná fakta,“ říká.

Ilustruje to na příkladu sestřelení letu MH17 nad Ukrajinou v červenci 2014.
V tehdy probíhajících bojích na východě Ukrajiny se ze sestřelení
civilního letounu malajsijských aerolinií navzájem obviňovali Ukrajinci a
proruští separatisté.

„Rusové mohli říct ‚my jsme to neudělali‘, ale to se nestalo.
Vymysleli několik různých verzí, které vypouštěli do veřejného prostoru.
Například že vybouchlo kvůli technické závadě, že ho sestřelili
Ukrajinci nebo dokonce Američané. Hlavním cílem bylo diváky události
zmást,“ poznamenává Nichols.

Server Hlidacipes.org informoval také o tom, co o ruské propagandě řekl na
nedávné konferenci Aspen Institutu ministr obrany Martin Stropnický.

Celý text je ZDE

„Armády trollů existují, to je zjevný fakt. Rusko za propagandu utrácí
hodně peněz, financuje televize, jen u nás působí desítky
propagandistických serverů. Do toho přicházejí i snahy o nový výklad
různých historických událostí, třeba o roku 1968, jak Aliance chtěla
zaútočit na Varšavskou smlouvu a jak nás spojenecké síly zachránily,“
řekl Stropnický.

Už vloni v květnu například televizní stanice Rossija 1 odvysílala
dokumentární film Varšavská smlouva „odtajněné stránky“, připomněl
server.

Poslanec státní Dumy Jurij Sinělščikov, který se invaze v srpnu 1968
účastnil, v něm vysvětluje divákům, jak „úderná síla opozice, Klub
231, sdružoval ve svých řadách mnoho bývalých fašistů, esesmanů či
kolaborantů“.

„S tím, jak vypadá výuka dějin na školách a jak ubývá přímých
pamětníků, to má v sobě silný dezinformační potenciál. Celkově je
politika v krizi a tyto spekulace a manipulace mohou nahrávat zrodu
extrémních stran, které mohou dosahovat výsledků, jež si nikdo
příčetný nepřeje. V informační válce už jsme,“ dodal Stropnický.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ministerstvo obrany RF zveřejnilo záběry útoku bombardérů Tu-22M3 na
teroristy IS

Ruské ministerstvo obrany zveřejnilo video útoku šesti bombardérů Tu-22M3
na objekty Islámského státu na západním břehu řeky Eufrat u obce Abbas v
provincii Dajr az-Zaur.

Video, které trvá 1,5 minuty, bylo rozmístěno na Facebooku ministerstva.

Ministerstvo obrany RF dříve uvádělo, že bombardéry Tu-22M3 zaútočily na
teroristy v pátek. Letouny vzlétly z ruského letiště a zlikvidovaly
opevněná stanoviště teroristů na západním břehu Eufratu v oblasti obce
Abbas v provincii Dajr az-Zaur.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ruské bitevní letouny jsou vyzbrojeny novým systémem Chibiny

Koncern Radioelektronické technologie (součást Rostechu) vyrobil během
loňského roku pro ruské ozbrojené síly velký počet nejmodernějších
vícefunkčních protiraketových systémů Chibiny, sdělil novinářům v
pátek první náměstek generálního ředitele koncernu Igor Nasenkov.

Systém Chibiny zajišťuje individuální ochranu letadel před raketovým
útokem nepřátelských stíhaček a pozemních prostředků PVO.

Zástupce koncernu neupřesnil, kolik přesně zařízení vyrobil podnik, ale
řekl, že „velmi mnoho."

Zařízení vytváří kolem letadla ochranné radioelektronické pole, v
důsledku čehož ztratí řízené střely cíl. A tak se letadla stávají
neviditelné pro nepřítele, poznamenal zástupce koncernu. Chibiny jsou
montované zejména na bitevní bombardéry Su-34.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Moskvu obvinili z „akustických útoků“ na americké diplomaty

Americká rozvědka podezírá napojení Ruska na „akustické útoky“ na
americké diplomaty v Havaně, informuje CBS.

Podle televizní zprávy si zaměstnanec Agentury USA pro mezinárodní rozvoj (AMP)
a jeho choť stěžovali na symptomy podobné těm, co byly zaznamenány u
diplomatů vystavených „akustickému útoku" v Havaně. Poněvadž má Rusko
přátelské vztahy s Kubou a Uzbekistánem, mají zdroje CBS z bezpečnostních
orgánů podezření, že na tyto útoky může být napojena Moskva.

MZV USA předtím prohlásilo, že více než 20 zaměstnanců americké
ambasády na Kubě bylo vystaveno „akustickému útoku" s použitím
speciálních přístrojů. Koncem září zveřejnilo MZV varování, v kterém
byly uvedeny symptomy postižených: ztráta sluchu, bolesti hlavy, slabost a
špatný spánek. Havana prohlásila, že žádné důkazy vlivu podobné
zbraně na diplomaty USA na Kubě neexistují.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Na ruské velvyslanectví v Kyjevě házeli kameny a polili ho jódem. VIDEO

Několik set lidí znovu provedlo protestní akci u velvyslanectví Ruska v
Kyjevě. Házeli na budovu zastupitelského úřadu kameny a láhve s jódem. O
tom ve středu 9. března informoval kanál 112 Ukrajina.

„Nyní je vedle velvyslanectví asi 200 lidí. Házejí na budovu kameny a
polévají ji jódem," řekl tiskový mluvčí velvyslanectví v Kyjevě Oleg
Grišin.

Ohledně protestních akcí, které se konají třetí den u budovy
velvyslanectví Ruska — Moskva odeslala protestní nótu na Ministerstvo
zahraničních věcí Ukrajiny, avšak Kyjev nekomentoval protestní akce svých
občanů, říká agentura.

9. března bylo naplánováno, že zveřejnění rozsudku v případu
Savčenkové proběhne 21. a 22. března.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Rusku začalo testování hypersonické rakety Cirkon

V Rusku začalo první testování hypersonické křídlaté rakety Cirkon,
která je klasifikována jako lodní, informoval ve čtvrtek RIA Novosti vysoce
postavený představitel vojenského průmyslu.

„Hypersonické rakety Cirkon už jsou vyrobené a započalo jejich testování
z pozemního startovacího komplexu," řekl partner agentury.

Raketami Cirkon budou vyzbrojeny atomové ponorky páté generace „Chaski".
Vývojem nejnovějších univerzálních atomových ponorek se zaobírá
konstrukční kancelář Malachit, informoval zdroj.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Klára Samková: Nad Topolánkem se mi zvedl kufr. Málem jsem... Islám je
zrůdný. Havel nechápal, že lidé odmítají shánět hajzlpapír a vložky

Advokátka a aktivistka Klára Samková si uvědomuje, že lidé odmítají
shánět základní potřeby a chtějí se základním způsobem mít dobře. V
rozhovoru pro ParlamentníListy..cz však dává najevo, že ani Babišův ,,praktický“
způsob myšlení na dobré vládnutí nestačí. Věnuje se i nedávné kauze
,,tmavších“ prvňáčků z Teplic.

Opět jsme oslavili výročí 17. listopadu. V jakém stavu je naše demokracie
a do jaké míry jsme se za poslední dobu přiblížili či nepřiblížili k
tomu, o čem jsme snili po roce 1990? Někteří vidí ohrožení demokracie v
Andreji Babišovi a Miloši Zemanovi. Sám Andrej Babiš tvrdí, že právě on
chce realizovat to, o čem jsme tenkrát snili: Fungující ekonomika,
úspěšné rodinné firmy, infrastruktura, fungující státní správa… Co
je spíše pravda?

Myslím, že se hodně liší to, o čem snil pan Babiš a jeho soukmenovci a ti,
které bych nazvala „normálními lidmi“, tedy lidé, kteří nepožívali
žádných výhod komunistického režimu, zejména těch, které vyplývaly z
členství v komunistické straně. Komunistům typu pana Babiše bylo zřejmé,
že se ekonomické možnosti tzv. komunismu vyčerpaly. Uznávám, že řada z
nich byli kreativní lidé, kteří se prostě chtěli seberealizovat, a to za
jakoukoliv cenu. Většina lidí však takovou cenu nebyla ochotna platit – a
ti byli biti. Přitom už toho nefunkčního poklonkování měli všichni taky
dost. Podle psychologů je jednoznačně jasné, co činí člověka šťastným:
je to osobní naplnění a možnost rozvinutí svého potenciálu tak, aby
každý skutečně byl tím, kým může být. Fungující ekonomika,
úspěšné rodinné firmy, infrastruktura, fungující státní správa je
DŮSLEDKEM osobního rozvoje jednotlivých lidí.

Protože – a i moje osobní zkušenosti jsou jednoznačně takové – když
lidé dostanou šanci, skutečnou šanci, začnou spontánně věci opravovat a
vylepšovat, ať jsou popeláři, matky v domácnosti nebo přednostové
vědeckých ústavů. Osobní naplnění je největší „droga štěstí“.
Pan Babiš toto vůbec nechápe. Zaměňuje důsledek za příčinu. K tomu, aby
vůbec pochopil, jaké nefunkční pitomosti tvrdí, mu totiž schází jedna
naprosto základní vlastnost – totiž elementární bezzásluhová úcta k
lidem. Jeho plán nemůže vyjít ani v případě, že by se třeba na
Mácháči objevil bezedný vrt ropy a finance by přestaly být problém.

Pokusím se to zformulovat ještě jinak: Mnoho lidí si to samozřejmě
neuvědomovalo, respektive nebylo schopno to artikulovat, ale pod pojmem „pád
komunistického režimu“ jsme si představovali osobní svobodu a lidskou
důstojnost, bez ohledu na stranickou knížku. V tomto směru jsme si –
troufám si říci, že jsem schopná to kvalifikovaně posoudit – pohoršili.
A to právě následkem existence lidí, jako je pan Babiš a všichni ti,
kteří mu připravili cestu k moci.

Babiš, který je v tuto chvíli nejsilnějším politikem, zmiňuje jen
okrajově, v podstatě vůbec, v souvislosti se sny a realitou po roce 1989,
Václava Havla. Akcentuje již zmíněné praktické, hmotně zaměřené
záležitosti. Je to tak, že český národ se nyní již, s prominutím, „vyprdnul“
na Václava Havla, jeho představy o lepším světě, o šíření globálního
dobra…? A jde mu nyní o „babišovsky“ praktické zajištění fungování
státu?

Pan Babiš není filozof – čímž, aby bylo jasno, netvrdím, že Václav
Havel byl. Rozhodně však měl k filozofii blíže než pan Babiš, který
vůbec netuší, co to je. Netuší, že filozofie dává návod na praktické
uchopení reality, dává tomuto úchopu obsah. Vůbec se zde nechci vyjadřovat
k nějakému „globálnímu dobru“ či k „lepšímu světu“, ale dovolím
si předestřít vlastní myšlenky.

To, co naprosto zásadně podcenil Václav Havel, byla oprávněná touha lidí
po elementárním komfortu. Prostě toho stálého shánění hajzlpapíru,
menstruačních vložek, banánů před Vánocemi, auta jako celoživotního
majetku, nemožnosti slušného bydlení, toho měli už všichni dost. Myslím
si, ba jsem o tom přesvědčena, že je oprávněná touha každého člověka
bydlet v pěkném a zdravotně nezávadném bytě s hezkým vybavením, moci se
za svůj plat slušně obléknout a normálně najíst. To obracení každé
koruny je nesmírně únavné, vyčerpávající a ducha ubíjející. Václav
Havel finančně nikdy zásadním způsobem nestrádal a tyto elementární
potřeby lidí nechápal.

Já mám na to jiný pohled. Jsem ráda za takzvaně „konzumní společnost“,
která pomocí nejrůznějších supermarketů tuto potřebu lidí zasytí.
Samozřejmě, mnoho lidí nadává, jak se plýtvá, že lidi si kupují více
věcí, než potřebují, neváží si jich a tak dále. Ale to přejde. Ten
hlad po základních jistotách střechy nad hlavou a elementární ne-bídy
ještě není zasycen. Pokusím se to vyložit ještě jinak: Mám ráda
takzvané „venkovské romány“ 19. století. Jindřicha Šimona Baara,
Václava Beneše Třebízského, ale i Boženu Němcovou, Vlastu Pittnerovou,
nebo „Na statku a v chaloupce“ od Hálka. Jsou to velmi dobré sociologické
studie 19. století. Když si uvědomíte, že ještě před nějakými sto
padesáti lety – tedy v generaci mých prarodičů, tedy opět v čase, do
kterého „dohlédneme“ – pracovala děvečka celý rok na to, aby od selky
dostala na dvě sukně, vidíme ten obrovský hlad po materiálním
zabezpečení jako oprávněný.

Ovšem to, že tato bída byla (ale ona bohužel nebyla – viz např.
problematika exekucí) zasycena, neznamená, že tady je možno pouze na „babišovském“
základě vybudovat funkční stát. Opak je pravdou.

Pravicoví politici tvrdí, že se nyní máme nejlépe v historii naší země.
Do jaké míry je to pravda? A co by nová vláda měla udělat pro sociálně
slabé skupiny obyvatel? Kterým skupinám se dnes žije těžko?

Ať už jdou takzvaně pravicoví politici skutečně někam. Říkám „takzvaně“
pravicoví politici, protože ti, kteří se v ČR za pravici považují, ve
skutečnosti vůbec žádnou pravicí nejsou. Pravice dbá především na
právo a spravedlnost. To je naší pravici – a to zejména ODS, a to bohužel
již od jejího vzniku – naprosto šumák. Pro všechny tzv. pravicové
politiky je právo něco, co brání ekonomice. Tito pánové chyběli již v
první hodině na právech, kde se probírá, co to vlastně právo je –
právo je způsob organizování společnosti. Právo se vyvinulo evolučně za
účelem lepšího fungování společnosti, pro zlepšení „fitness“ jak
jedinců v této společnosti, tak společnosti jako celku. Pokud funguje právo
a obecná spravedlnost, žije se všem lépe, i těm sociálně nejslabším.
Což je moje odpověď na otázku, „co by vláda měla dělat pro sociálně
nejslabší“. Držet se spravedlnosti, prosím!

Ještě bych ráda řekla pár slov k tomu „mít se nejlépe“. Abychom mohli
toto zhodnotit, musíme se zamyslet nad tím, co jsou skutečné potřeby lidí.
Ty definoval známý psycholog Maslow jako tzv. Maslowovu pyramidu potřeb. Jako
základní potřeby byly uznávány nejdříve ty uspokojující fyziologické
potřeby, jako jsou hlad a žízeň, na druhém stupni je potřeba bezpečí a
na třetím stupni je údajně potřeba být přijímán, někam patřit – a
také potřeba lásky, případně se rozmnožovat. Tyto potřeby jsou
skutečně v současné době uspokojovány nejlépe, jak kdy v historii byly.
Jenže soudruzi takzvaní pravičáci zapomněli, že věda poněkud pokročila
a zjistila, že toto uspořádání potřeb není správné. Při jeho aplikaci
totiž nelze vysvětlit skutečné pohnutky v životě lidí, nelze vysvětlit
jejich činy. Pokud by toto uspořádání platilo, nikdy nevysvětlíme, jak
byl možný vznik uměleckých děl v koncentračních táborech, jak je možné
hrdinství vojáků obětujících dobrovolně a vědomě svůj život pro
zlepšení postavení jejich druhů.

Poslední výzkumy ukazují, že pokud jsou ty nejzákladnější potřeby
uspokojeny úplně elementárním způsobem, velmi rychle – a
nepředvídatelně – se dostavují potřeby další, a to dokonce takové,
které v Maslowově pyramidě vůbec nejsou zmíněny. Např. po celé planetě,
bez ohledu na to, v jaké civilizaci se nacházíte, lidé nesmírně silně
pociťují touhu po spravedlnosti a jsou ochotni pro dosažení spravedlnosti
ledasco obětovat. To platí nejen u nás, ale svědčí o tom např. i řada
historek sepsaných v mojí převelice oblíbené knížce našeho předního
entomologa a vedoucího výzkumné stanice na Papui Nové Guinei prof.
Novotného, která nese název „Papuánské polopravdy“. Touhu po
spravedlnosti sdílíme s amazonskými indiány, s Papuánci, kteří žijí
takřka v době kamenné, stejně jako s burzovními makléři z Wall Streetu
– ano, i oni po ní touží, protože jinak totiž by byl trh neregulovatelný
a mohli by si všichni dát sekerkami do hlavy rovnou.

Takže, abych se vrátila k výše položené otázce, s tím „nejlíp“ jsou
naši pseudopravičáci vedle jak ta jedle. Anebo jinak – pokud má být toto
„nejlíp“, tak to jsme na tom hodně, opravdu hodně uboze a dotyční by se
měli jít schovat za buk a nevystrkovat ani nos.

Opět se hovoří o orientaci naší země „na Východ“ nebo „na Západ“.
Příznivci EU se děsí referenda, které by dle ANO nemělo postihnout otázku
setrvání v EU, ale nemusí to být konečný postoj. Okamura či KSČM se tomu
vůbec nebrání. A Okamurova SPD, jejíž většina poslanců se pozitivně
dívá na Putina, nejspíše obsadí funkci šéfa bezpečnostního výboru
Poslanecké sněmovny. Jak se na obě záležitosti díváte?

Na tyto záležitosti je potřeba se podívat s odstupem. Já jsem si jej teď
dopřála – byla jsem tři týdny v Nepálu, capkala jsem si tam pod
Himálajem cestou necestou a musím říci, že mi tento odstup skutečně
pomohl. Především mi pomohl úplně odmítnout tady toto rozdělování „Východu“
a „Západu“, a to zejména v evropském slova smyslu. Když jsem si při
pohledu na osmitisícovky vzpomněla na to, jak si EU hraje na „Západ“,
musela jsem se dát do smíchu. Protože co udělalo „Západ“ skutečně „Západem“?
Byla to lidská kreativita. To, čemu se říká „síla ducha“. A ta v
regionu, který si pošetile říká „Západ“, začíná scházet,
respektive, je uměle byrokraticky potlačována.

Ovšem právě tato kreativita je pravou podstatou lidství, přičemž je to
právě ona, která přináší ekonomické bohatství jako svůj vedlejší
produkt. Vytryskne znovu a znovu – někde... Možná v Rusku, možná v
Jižní Americe... Kde ale kreativita nevytryskne zcela určitě, je současná
EU a islámské státy, které mají její potlačování přímo v základech
své ideologie. Takže se oprostěme od nějakých referend, pseudoreferend,
plácání úvah, jestli Putin ano, nebo ne... – když řekneme, že ne –
fakt ho trefí? Má vůbec smysl se takovou otázkou, jejíž řešení vůbec
nemůžeme ovlivnit, zabývat?

A definujme znovu, co chceme: Chceme svobodu ducha, svobodu duše, chceme
prostředí, které nám umožní radovat se ze života, vytvářet jej a
ovlivňovat jej účinným způsobem. To je to, co chci já a co dle mého
názoru chce naprostá většina lidí, i když si to možná takto neuvědomuje.
A co se týká výše zmiňovaných subjektů, ať se laskavě přeorientují na
to, jak dosáhnout těchto hodnot – jinak totiž ta „referenda“ jsou jen
mlácením prázdné slámy...

Byl to také Okamura, kdo nedávno vyzval ke změně statusu veřejnoprávních
médií České televize a Českého rozhlasu. Je pravdou, že zejména ČT je
kritizována za stranění některým politikům a špinění jiných. Zemanova
kancelář si na ni stěžuje často. Kritizován je i např. výběr hostů do
pořadů Václava Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí, že jakákoliv
podobná změna by ohrozila naši demokracii. Jak hodnotit práci ČT a ČRo? Je
třeba přistupovat ke změnám?

Na danou problematiku se podívejme z dvojího hlediska:

A) otázky zákonného postavení

B) z hlediska výsledků práce

Ad A) Kdo tvrdí, že „veřejnoprávní“ znamená „na politickém
rozložení sil nezávislý“, nechť si dá studený obkládek na hlavu,
pozře aspirin a zapije jej slivovicí. Nic jiného mu nepomůže. Ředitelé
těchto tzv. „veřejnoprávních“ médií jsou samozřejmě – a přímo ze
zákona – dosazováni na základě (byť i zprostředkovaně) rozložení
politické moci v Parlamentu. Rada pro rozhlasové a televizní vysílání,
jakož i rozhlasová a televizní rada – totéž. Tedy obě tzv. „veřejnoprávní“
média jsou ve skutečnosti POLITICKÝMI NÁSTROJI, které jsou ovládány
politickými elitami vždy minulého období. Protože samozřejmě lidé,
kteří mají zásadní vliv na chod těchto médií jsou ve funkci v době, kdy
ti, kteří je do funkcí jmenovali, již nejsou u moci. Což je například
dnešní situace. Proto taky činnost zejména České televize vypadá, jako
kdyby ji ovládala tlupa schizofreniků. Svým způsobem to je i pravda,
protože o dnešní situaci rozhodují muži a ženy minulosti. Výsledek je ta
směšnost, které jsme každodenními svědky. Z tohoto hlediska fandím
Babišovým médiím, protože tam to je alespoň jasné: Dnes je u moci
vlastník těchto médií, tak se píše z hlediska toho, kdo je u moci.
Schizofrenní posun se nekoná.

Čímž jsem zhodnotila i to ad B) – tzv. veřejnoprávní média pracují v
MINULOSTI.

Např. Václav Moravec udělal ze svých „otázek“ v podstatě pořad „Chcete
být milionářem“ na politická témata, ovšem bez těch finančních
bonusů. Zkouší vybrané subjekty ze znalosti politických báchorek z
minulosti...

Pokud se chceme dobrat nějakého zlepšení – a to, předpokládám, chceme
– je dle mého názoru potřeba udělat naprosto brutálně zásadní reformy
v obou médiích. Především je potřeba je napojit přímo na státní
rozpočet, zrušit koncesionářské poplatky a rozhlas i televizi dát pod
ekonomickou supervizi Nejvyššího kontrolního úřadu – a to velice tvrdou.
Ředitelé by i nadále měli být „dosazováni“ politickými nástroji,
ovšem daleko diverzifikovanějšími. Tedy na jejich jmenování by se mělo
podílet daleko více subjektů než dnes. Tito ředitelé by měli být v
zásadě pouze ekonomickými řediteli-manažery. O rámci obsahového
vysílání by měla rozhodovat Rada, ovšem ve zcela jiném složení, ve zcela
jiném uspořádání a se zcela jinými pravomocemi. V dnešní poloze jsou
Rady bezzubými politickými přisluhovači...

Snad jen na závěr: Přestože s Českým rozhlasem mám já osobně
nepoměrně horší zkušenosti než s Česku televizí, myslím, si, že tam je
možno řešit situaci v rámci zachování tzv. „veřejnoprávního“
statusu. U České televize bych si velmi dobře dovedla představit i
privatizaci. Ovšem ráda bych podotkla jedno: Česká televize již z velké
části privatizována je, totiž svými vlastními zaměstnanci. Jen se tomu v
normálním světě říká nikoliv privatizace, ale vytunelování.

Do boje o Hrad vpadl Mirek Topolánek. Okamžitě začaly klesat sázkové
indexy dalších kandidátů, Michal Horáček se propadl v měření
pravděpodobnosti vítězství již pod něj. Topolánek je nyní dle
sázkových kanceláří na třetím místě. Má šanci uspět? Co soudíte o
něm jakožto osobě, o jeho politické historii? Pomůže Miloši Zemanovi tím,
že zastíní dlouhodobě se propadajícího Jiřího Drahoše, o kterém i „kavárna“
tvrdí, že je „želé II“? Nebo je nutné se bát toho, kdo „Topola“ do
boje vyslal?

Nad kandidaturou Mirka Topolánka na úřad prezidenta se mi doslova a do
písmene „zvedl kufr“. Stravování v nepálských vesničkách a pití vody
z místních potoků jsem přežila naprosto bez úhony, ale když jsem se
ještě v Káthmándú dozvěděla tuhle zprávu, bylo to na živočišné uhlí
a endiaron. Jestli totiž někdo vnesl do české politiky manýry, které
přivedly k moci Andreje Babiše a polokriminální živly, tak to byl právě
Mirek Topolánek. Ano, já vím – skalní a bývalí členové ODS hýkají
nad jeho kandidaturou blahem... A najednou je zapomenuta kauza Promopro, kauza
Čunek, která přivedla na českou scénu justiční mafii, katarský princ, v
neposlední řadě též kšeftování s granty a s dotacemi, důsledkem čehož
byla kauza odsouzeného poslance Petra Wolfa, jehož hlasem dostala vláda Mirka
Topolánka důvěru. Mirek Topolánek má v mých očích oproti ostatním
kandidátům skutečně jedno zásadní plus, totiž že má vynikajícího
krejčího. Pohled na jeho dokonalé oblečky je pro mne potěchou. Ale ptám se
– zejména s ohledem na kauzy příkladmo výše uvedené – není to málo,
Antone Pavloviči?

Kandidatura Mirka Topolánka je dle mého naprosto neochvějného právního
názoru též neplatná, protože prostě nemá dost podpisů senátorů.
Výklad Ministerstva vnitra – které navíc k tomuto výkladu vůbec není
oprávněno, k tomu je oprávněn pouze soud – je zcela na úrovni
předchozího „výkladu“ zákona o volbě prezidenta ohledně „sčítání
průměrů“. Pokud by Mirek Topolánek snad vyhrál, jsem připravena
poskytnout právní zastoupení osobám, které podpořily kandidaturu na
petiční listině jiného kandidáta – a to senátorům, poslancům i
občanům – a tento výsledek volby napadnout. Prostě tato nezákonná
kandidatura jednoznačně charakterizuje postoj Mirka Topolánka k právu, což
ostatně lze od bývalého předsedy ODS předpokládat. Znáte to – je to o
tom prostředníčku.

Jak hodnotit poslední politickou produkci Miloše Zemana? Srší bonmoty,
dělá si legraci z novinářů i svého zdraví... Je v kondici vyhrát
prezidentské volby? A bylo by to dobře, s ohledem na jeho způsob řešení
povolební situace?

Musím předeslat, že Miloš Zeman je velmi vzdálen mým představám o tom,
jaký by měl být prezident. Na rozdíl od mnohých ho znám osobně, v letech
1990–1992 jsme byli spolu ve Federálním shromáždění. Ani tehdy jsme
nebyli na téže lodi, natož dnes. Z některých jeho výroků a činů mi jde
hlava kolem, což prosím berte jako velmi diplomatický výrok. Nicméně, jeho
kandidaturu hodnotím v souvislosti s ostatními kandidáty. Což jsou takřka
všichni – a to včetně Mirka Topolánka – nastrčené figurky finančních
kruhů. Jsem přesvědčena, že pan Topolánek dnes nekandiduje na prezidenta
jako „bývalý politik“, tedy „bývalý předseda vlády“, ale jako „protegé“
jistých finančně-mocenských zájmů.

Pan Horáček kandiduje, protože ho to baví a nemá co jiného na práci, pan
Hynek svoje spojení s jistou finanční skupinou vůbec nezakrývá a pan
Drahoš je „za slušňáka“ s tím, že se předpokládá, že když je
někdo dobrý vědec, tak je to čestný člověk „a tak vůbec“. Zde si
ovšem dovoluji připomenout kauzu prof. Sykové, která byla též „vynikající
vědec, čestný člověk, a tak vůbec“ – a všechno je nějak jinak, že?
Další prezidentští kandidáti jsou, přiznávám bez mučení slovy klasika
„pod moji rozlišovací úroveň“. Společného ale mají tito kandidáti
všichni jedno (a to i včetně notoricky neúspěšného pana Hanniga), totiž,
že jsou společnosti neznámí a zcela neznámé jsou jejich názory na
nejrůznější otázky související s životem České republiky, kterou mají
reprezentovat. Začít prezentovat své názory až v rámci volební kampaně,
to se mi jeví skutečně zcela nedostatečné a úřad prezidenta ponižující.
Pravomoci prezidenta jsou opakovaně prohlašovány za malé – ale to není
pravda. Nejdůležitější a zásadní pravomocí prezidenta je, že může
určovat témata celospolečenské diskuse. Jaká jsou témata nabízených „diskusí
s národem a národa“ jednotlivých kandidátů je přitom záhadou. S
výjimkou Mirka Topolánka, jehož názory „chlapa s gulama“ známe až
příliš dobře, je volba kohokoliv jiného než Miloše Zemana volbou naslepo.

Nevím, jaký je zdravotní stav Miloše Zemana, ale vím, že po velkou část
prezidentského mandátu byl zdravotní stav Václava Havla velmi neuspokojivý
a nikoho ani nenapadlo z tohoto faktu vyvozovat jakékoliv úvahy, či dokonce
důsledky. Je řada státníků a politiků, jejichž zdravotní stav byl
neuspokojivý, a přesto byli svými národy milováni a zvoleni. A že by W.
Churchill byl abstinent, to si v Británii nemohlo myslet ani malé dítě.
Přesto výkon jeho funkce premiéra v době II. světové války byl zásadní
a důsledky jeho volební porážky v roce 1945 byly rovněž v mnoha ohledech
fatální. A ty volby neprohrál kvůli své láhvi whisky denně. Proto
zdravotní stav Miloše Zemana nepovažuji za pozornosti hodný. Důležité pro
mne je, že to je pořád ten mazaný politik, který ví, kdo je kdo na české
politické scéně a obvykle své politické tahy promýšlí natolik dopředu,
že ostatní jen s otevřenou pusou koukají na výsledky, kde se to vlastně
ocitli...

K tomu, že já osobně budu volit přes obrovské výhrady, které k němu mám,
Miloše Zemana, mne vede i fakt, že ať bychom zvolili kohokoliv jiného, tak
to bude – nalejme si čistého vína – na dvě volební období. A tato
země si zasluhuje změnu za dříve než za deset let...

Zeman jede do Ruska, s ním chce jet i rekordně velká delegace podnikatelů. I
odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří, navzdory sankcím.
Jak s odstupem hodnotit to, jak naše politika, ale zejména EU jako celek
zareagovala na události na Ukrajině z roku 2014? A jak dál s Ruskem, když
už budeme mít novou vládu?

Předně musím přiznat, že ukrajinským událostem jsem nikdy neporozuměla
– a na rozdíl od mnoha ostatních to uznávám. I proto si dovolím
předložit svůj pohled v poněkud obecnější rovině. Ptáte se „co dál s
Ruskem“. Myslím, že otázka by spíš měla znít: „A co dál Rusko s
námi a s EU?“ Protože ať si říkáme, co chceme, ani EU, a tím méně my
samotní, nejsme v pozici, abychom opravdu spekulovali „co s Ruskem“.

Povšimněte si, prosím, následujícího: Vůdčími zeměmi EU jsou bezesporu
Francie a Německo. Obě tyto země dostaly v Rusku v průběhu své historie
„na pozadí“. Napoleonovo tažení na Rusko bývá považováno za začátek
jeho konce. Nacistické Německo ve své rozpínavosti narazilo na Rusko a byl
to též začátek jeho následného velmi rychlého konce. Sankce EU a politika
EU vůči Rusku je dle mého názoru takové sofistikovanější „tažení na
Rusko“ v tradici výše zmíněných akcí. A kupodivu, kdo by to řekl,
výsledek je opět stejný jako v předchozích dvou případech: Rusko je
silnější, Rusko rozhodně nepadlo a EU má problémy (a ne, že nemá...). Je
otázka, zda právě sankce EU vůči Rusku nejsou tou bitvou u Kurska, která
změní expanzi EU v implozi.

Z tohoto hlediska považuji krok Miloše Zemana, totiž evidentní snahu o
znovuupevnění spolupráce s Ruskem, a to zejména na ekonomické úrovni, za
strategický státnický plán.

Stejně tak chápu jeho „paktování s Čínou“. Opět o režimu této země
nemám žádné iluze. Ovšem musíme si uvědomit, že právě nyní jsme pod
zásadním atakem islámské ideologie. Číňané nás mohou připravit o
peníze, mohou nás ekonomicky zneužít, ale rozhodně po nás nebudou chtít
naši duši. To chce pouze islám. Proto považuji „čínské“ kroky
prezidenta Zemana za strategickou obranu naší země proti islámu. Ne, že
bych z nich byla nadšená, ale ať jsem hledala, jak jsem hledala, sama jsem
nic lepšího nevymyslela...

Pokud jde o vyjednávání o vládě, média spekulují o tom, že Andrej Babiš
bude chtít politické strany, které s ním nyní do vlády jít nechtějí,
anebo jen bez něj jako premiéra, tlačit k podpoře jeho vlády dvěma
způsoby: Odřezáním jejich lidí ze státní správy a ze státních podniků
a vyhrožováním předčasnými volbami. Na které má peníze jen on. Jak
hodnotit zatím výkony jak Babiše, tak dalších stran při skládání vlády?
Jak by to mělo dopadnout?

Otázka „jak by to mělo dopadnout“ je úplně irelevantní. Ani pan Babiš
nepochopil, že společnost, a to jak česká, tak na celosvětové úrovni, se
nachází v tak složitém systému vztahů, že určit předem výsledek
čehokoliv je převelice ošidné. Vždy se na scéně objeví faktory, se
kterými nikdo nepočítal. Takže být na místě pana Babiše, lehce brzdím...
Jestliže si myslí, že „to dá“, neuvědomuje si, že i on se nachází v
nestabilní situaci, která se může zvrtnout v zatím zcela neviditelném
bifurkačním bodu. Doporučuji mu velmi usilovně hledat kompromisy. Nebo by
taky mohl skončit, jak praví klasická pohádka, v láhvi od octa.

Staly se některé nepříjemné záležitosti zavánějící rasismem.
Tajemník klubu SPD Staník měl ve Sněmovně říci, že „Židi a buzeranti
patří do plynu“. V Praze byl zmlácen a ponížen černoch. A děti v
Teplicích čelily nenávistným výlevům za to, že na jejich školním fotu
byly arabské a romské tváře. Jde o projevy nemocné společnosti, za které
mohou třeba ti, kteří brojili proti imigraci, jak třeba ukazuje na Okamuru a
na jiné Pavel Bělobrádek?

Pro zjednodušení, u všech těchto událostí vycházím z toho, jak je podala
mainstreamová média, a nezpochybňuji jejich pravdivost, i když, upřímně
řečeno, v některých ohledech mám o tom, že se události odehrály tak, jak
je popisováno, jisté pochybnosti. Všechny tyto tzv. „rasistické“
události – a je jich určitě mnohem, mnohem více, jen jsou mediálně
neviditelné – jsou zajisté politováníhodné. Nicméně, pojďme se pokusit
podívat se na to, PROČ k nim vůbec došlo/dochází. Dle mého názoru je
jejich společným základem celospolečenská cenzura diskuse na témata,
která jsou následně označena za „rasistická“. Nesmí se mluvit o
islámské hrozbě ovládnutí Evropy, o neustálém tlaku islámu na změny
evropského života, kultury a hodnot.

Začalo to tím, že ze znaku Realu Madrid zmizel křížek. Pamatujete na to
ještě? Ledaskdo kroutil hlavou a následně tvrdil, že se nic neděje.
Následují atentáty, terorismus, jenž s islámem (který se k terorismu
hlásí) údajně vůbec nesouvisí, již nepokryté – a mnohdy k mému
naprostému zděšení akceptované – požadavky na uplatnění práva šaría
v evropských zemích.

Stejně tak se nesmí mluvit o tom, že dosavadní politika všech vlád k
řešení tzv. „romské otázky“ je fatálním fiaskem, když vznikly
desítky nových vyloučených lokalit, je posilována umělá závislost Romů
na sociálních státních dávkách, neziskovka „Člověk v tísni“ byla
fakticky jmenována veřejným opatrovníkem Romů, jako kdyby byli mentálně
retardovaní, a vše je řešeno na úrovni „dejte polívka ta chudá pakáž“.
Diskutovat o radikální změně v řešení tohoto problému je nepřípustné.

Stejně tak je zcela nemožné se veřejně vyjadřovat a zpochybňovat úlohu
Evropské unie. Zde to již začíná nabývat rozměrů zpochybňování
vedoucí úlohy strany zakotvené v československé socialistické ústavě,
tuším v článku 4. Čekám ještě, kdy nemožnost takové kritiky bude
ještě transformována do trestného činu urážky majestátu.

Nemožnost svobodně diskutovat kontroverzní témata v oficiálních –
zejména veřejnoprávních – médiích potom vede do výbuchů frustrace,
jako jsou tyto. Podle mého názoru to je jen začátek. Cenzurní a
pseudocenzurní zásahy do veřejné debaty vedou k nutnosti znovuoživení toho,
v čem vyrostla moje generace – totiž k zavedení dvojího standardu. Toho,
co se říká na veřejnosti, a toho, co si člověk myslí v soukromí. Snaha
politických sil i tzv. neziskového sektoru – připomeňme, že jmenovitě
Člověk v tísni zcela nepokrytě přiznává, že mu jde o získání
politického vlivu a protlačení určitých názorových proudů, takže
vlastně obchází zákon o politických stranách a jedná se o jednoznačné
lobbistické uskupení fungující, paradoxně, za státní peníze – uměle
posunout ideový a ideologický směr uvažování společnosti na jistou
trajektorii totiž dovedl společnost k jevu, kterému se říká „pozitivní
zpětná vazba“. Připomeňme si, že zpětná vazba je způsob fungování
systému (zde společnosti), kdy výstup ze systému ovlivňuje zpětně jeho
vstup.

Kladná zpětná vazba způsobuje, že zvýšení hodnoty přiváděné z
výstupu na vstup způsobí další zvýšení hodnoty na výstupu. Tak
výstupní hodnota nekontrolovatelně roste, probíhá inflace toho jevu, který
je přiváděn z výstupu na vstup. Zde se moderním Koniášům povedla
realizace unikátního sociálního jevu, že čím víc obviňují společnost
z rasismu, tím rasističtější skutečně ta společnost je. Růst pozitivní
zpětné vazby je inflační, přestane růst až tehdy, když narazí na
omezení daná charakterem systému. Přeloženo do našeho příkladu: Tak
dlouho budou všichni obviňováni z rasismu, až se skutečně z lidí rasisti
stanou. Tento trend, který je mně naprosto zjevný a který mě samozřejmě
zcela děsí, může zarazit pouze jedno – okamžité ukončení „korektnosti“
a nazvání věcí pravými jmény. Dovolte mi, abych se o to na tomto místě
pokusila:

1) Migrace tzv. uprchlíků není žádná migrace válečných utečenců, ale
obsazování Evropy nepřátelskými jednotkami, které kdykoliv mohou zahájit
guerillovou válku.

2) Tzv. migrace nemá nic společného s naším údajným nedostatkem citu pro
humanitární pomoc. Ti, kteří ji potřebují, rozhodně nepochodují Evropou.

3) Islám je zrůdná ideologie a je naše vina, tedy vina Evropy, jejíž jsme
součástí, že minimálně od první světové války cíleně tuto ideologii
nelikvidovala stejně, jako posléze učinila s nacismem, fašismem a komunismem.
Zde máme, přátelé, velké rezervy a je nutno tuto naši nedbalost dohnat.
Islámu nenáleží ochrana náboženského vyznání.

4) Říkat v zemi, ve které je z jakéhokoliv jejího bodu vzdušnou čarou na
nejbližší hranice maximálně 200 km, že „u nás nejsou“, je evidentně
blbost.

5) Všechny kultury si jsou rovny a zasluhují ochrany. Je tedy otázka, proč
by stejnou ochranu neměla požívat kultura evropská a křesťanská. V
ochraně vlastní kultury a ideologie buď nám islám vzorem :-) .

6) Romové jsou menšina NÁRODNOSTNÍ/NÁRODNÍ, ze které byla uměle
vytvořena prakticky menšina sociální. Sebeidentifikace Roma je po cca 25
letech konzistentní státní politiky možná pouze jako sebeidentifikace
sociálně závislého flákače. Nedivme se, že se z toho ti lidi v podstatě
zbláznili. Je nutno okamžitě skončit se současnou politikou, zejména
různých „agentur“ a vyvolat širokou diskusi, co s tím dál – na
úplně jiných základech.

7) Romové nevědomky slouží jednak jako pokusní králíci, jak bude na
určité zákony a jevy reagovat „majorita“, jednak jejich falešná obrana
slouží pro utlačování majority. Viz např. školská inkluze.

8) Všechna ta ekonomická „zlepšení“, podle kterých co podnikatel to
podvodník, jsou jen postupnými kroky k omezení svobody všech. Nejdříve
podnikatelů, pak se přimáčknou zaměstnanci, protože ti už nebudou mít
možnost utéct „na volnou nohu“. Zároveň to je taková nenápadná forma
nacionalizace, kdy za vyvlastněné (tedy uměle zkrachované) podniky se ani
nemusí platit...

9) Žádost o vstup do Evropské unie podala vláda České republiky 17. ledna
1996 a ČR byla do ní přijata k 1. květnu 2004. EU roku 1996, ba i roku 2004
je něco zatraceně jiného než EU 2017/2018. Tohle jsme teda opravdu nechtěli,
sem jsme přihlášku nepodávali. Pojďme se bavit o tom,

a) jestli z toho ven;

b) a jestliže ano, jak z toho ven.

10) Dtto NATO. Bombardování fakt není humanitární akt, obranyschopnost
naší země konverguje k bodu nula a pomoci se můžeme dočkat tak akorát „bratrské“.

Opět: pojďme se bavit o tom,

a) jestli z toho ven;

b) a jestliže ano, jak z toho ven.

11) Pojďme diskutovat o tom, co vlastně chceme. Pokusím se to opět mírně
nadhodit:

a) Chceme se mít LÉPE. „ANO, bude líp“, bohužel, moc neplatí. To proto,
že se s panem Babišem pravděpodobně moc neshodneme (nebo alespoň já se
neshodnu), co to je to lépe. On nám chce nacpat teřichy (což teda nevím,
jak udělá, když na to prachy nejsou); já chci svobodu mysli, činu a slova.

b) Chceme, aby nám stát nekafral do života a neobtěžoval nás. Aby
nerozhodoval o tom, co je pro nás dobré a co ne.

c) Chceme, aby vlastní iniciativa byla hodnocena jako klad, který bude
odměňován, a nikoliv jako zápor, za který náleží trest.

d) Chceme, aby se věci začaly nazývat skutečnými jmény. Protože jak se
říká, že dobrá diagnóza je půlka terapie, tak pojmenování problému
znamená jeho poloviční vyřešení.

No a konkrétní náměty, návrhy a připomínky nechávám na čtenářích
Parlamentních listů. Můžete je psát buď do diskuse – pečlivě ji budu
sledovat – nebo na můj e-mail klara.samkova@lawyers.cz .

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Forbes: je načase zrušit „neefektivní bojkot“ Ruska kvůli Krymu

V době druhého výročí připojení Krymu k Rusku by měl Západ konečně
přehodnotit svůj postoj k němu a zrušit sankce, píše pozorovatel Forbesu,
bývalý pomocník prezidenta Ronalda Reagana Doug Bandow.

Zástupci Západu, zvláště Evropané, utratili mnoho zdrojů na podobné
omezující opatření, ale ničeho nedosáhli, uvažuje.

Před dvěma roky Rusko, podle slov Bandowa, „oddělilo Krym od Ukrajiny".
Poté se západní spojenci ze všech sil snažili zavést sankce proti Rusku,
ale bez zvláštního efektu. Dnes už nevěří tomu, že se Krym znovu stane
ukrajinským. Nicméně minulý týden Evropská unie vyzvala ještě více
zemí, aby se připojily k „neefektivnímu bojkotu", píše dále.

Jedním nejvýraznějších zastánců sankcí je Washington. V Evropě není
ani jeden názor ohledně této otázky.

„Mnozí Evropané přiznali, že činnost Ruska na Ukrajině s nimi není
nijak spojena, proto nevidí důvod se vystavovat úderu během složitého
ekonomického období, aby byla potrestána Putinova vláda", řekl Bandow.

Zastánci sankcí trvají na tom, že opatření takového typu údajně nutí
Moskvu dodržovat minské dohody a nutí ji, aby přestala podporovat obránce
na východě země.

Ale jde o to, že konflikt v Donbase utichl, prohlubuje se politická krize a
Brusel se může dostat do nepříjemné situace, při které Rusko dodržuje
minské dohody a Ukrajina ne, pokračuje pozorovatel.

„Víra v to, že jestliže budeme dále zavádět sankce, Moskva kapituluje,
vyjadřuje vítězství naděje nad zkušeností", domnívá se Bendou. „USA a
EU provádí neúspěšnou politiku v naději, že další opakování jedné a
té samé činnosti nakonec povede k nějakému jinému výsledku".

Pozorovatel navrhuje úplně jiný přístup. „Místo automatického
prodlužování sankcí musí západní země přehodnotit svou politiku vůči
Rusku", domnívá se.

Moskva podle jeho názoru musí přestat podporovat obránce v Donbasu,
spolupracovat s Kyjevem v otázce restrukturalizace dluhu, uznat ukrajinské
ekonomické vztahy s Evropou, a také provést nové referendum na Krymu za
přítomnosti mezinárodních pozorovatelů.

Podle slov Bandowa Kyjev musí uznat, že částí západního bloku být
nemůže. Ukrajinský národ si musí zvolit vlastní cestu a přitom pochopit,
že Západ není ochoten kvůli Kyjevu ani k ekonomické válce ani k
ozbrojenému konfliktu s Ruskem.

„Dva roky ekonomicky útočili proti Rusku bez výsledku — a to stačí.
Vypadá to, že některé evropské země stále více chápou, že přišla
chvíle domlouvat se s Moskvou a posunovat se dále. Brusel a Washington se
musí dohodnout", uzavírá pozorovatel Forbesu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Marine Le Penová má prý problém. Ve volbách ji asi vyzve muž, kterého
není radno podceňovat

Osobnosti Françoise Fillona, který překvapivě vyhrál první kolo primárek
francouzských republikánů, se věnuje článek na názorové straně dnešní
Mladé fronty Dnes.

François Fillon je prý dlouhodobě podceňovaný politik, známý svým klidem
a oddaností, který představil radikální programovou vizi, již dlouho nikdo
nebral vážně.

Ještě pár týdnů před prvním kolem primárek (pravice a středu), jež
mobilizovalo na čtyři miliony voličů, se mu posměšně říkalo Droopy,
píše MF Dnes. A stačilo málo, aby získal 50 procent hlasů a triumfoval
zcela. Pouhých šest procent mu chybělo, aby se nemuselo konat druhé kolo.

Juppé dominoval rok a půl všem průzkumům

Protikandidát Juppé, který získal 28,6 procenta, přitom dominoval po
osmnáct měsíců všem průzkumům. Dynamiku Fillonova nástupu zaznamenal
Juppé až dva tři dny před prvním kolem primárek, když Fillonovo skóre
náhle narostlo o osm procentních bodů.

Fillon, praktikující katolík, neodmítá ani podporu těch, kteří
vystoupili v ulicích proti homosexuálním sňatkům, jež umožnila zákonem
socialistická vláda, píše list s tím, že Fillon se ale brání
zjednodušení: „Katolík ano, tradiční určitě ne, reakcionář určitě
ne, konzervativec určitě ne,“ řekl v rozhovoru pro rádio Europe 1.

Fillon prý cílí programem na ty, kteří hodlají odhodlaně bránit identitu
země proti nebezpečným projevům „kazatelů z mešit“. Zákaz opuštění
území a sledování muslimských představitelů patří k cílům „bezpečnostní
kapitoly“ jeho programu.

Ve Fillonův prospěch se vyslovují stoupenci Národní fronty

Na Fillonovu stranu se prý v týdnu rychle postavili Sarkozyho „sirotci“, v
jeho prospěch se podle listu vyslovují i blízcí stoupenci populistické
Národní fronty. Jádro jeho elektorátu tvoří, ať už přiznaně, či
nikoliv, tradicionalisté, odhodlaní katolíci, mluvící hlasitě o „uchování
hodnot“, nespokojení se socialistickými „společenskými reformami“.

Fillon imponuje tím, že klade důraz na tradiční rodinu, výchovu a
školství, hodlá zrušit pětatřicetihodinový pracovní týden a v
neposlední řadě rázně zatočit s přebujelou administrativou. Chce zrušit
místa 500 000 funkcionářů. Juppé mluví diskrétně jen o polovině z nich.

Střední Evropu by mělo zajímat, že proti Juppému, jenž s ním postupuje
do druhého kola primárek, prosazuje Fillon trvale úzké vztahy s putinovským
Ruskem a zrušení protiruských sankcí. Kreml neskrýval nadšení nad „senzační
událostí“, jež z Fillona, účastníka diskusních fór v Sankt Petěrburgu
(proslulém prokremelském Valdajském klubu), dělá více než souputníka „boje
proti terorismu“.

Ruský tisk píše o Fillonovi jako o „Putinovu příteli“ – a historicky
o velmi pravděpodobném „konci osy Paříž–Berlín“.

Závěrem list upozorňuje, že Fillon má podle posledních výzkumů o 600 000
hlasů a třicet procentních bodů více. „Věřte ale dnes výzkumům,“
podotýká list.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Rusko hodlá nastolit otázku o porušování příměří v Sýrii Tureckem

Moskva počítá s tím, že v úterý budou v Ženevě projednány se
zmocněncem OSN pro Sýrii Staffanem de Misturou otázky porušování režimu
zastavení palby v Sýrii Tureckem, řekl RIA Novosti náměstek ruského
ministra zahraničních věcí Michail Bogdanov.

„Pokud vím, turecká strana příměří porušuje. Jsou ostřelovány pozice
Kurdů. O tom se jedná. Dnes se v Ženevě bude konat schůzka šéfa ruské
diplomacie Lavrova s De Misturou. A očekáváme, že se na této schůzce bude
jednat i o této otázce", řekl ruský diplomat.

Dohoda o příměří v Sýrii byla uzavřena 22. února v průběhu konzultací
mezi Ruskem a USA. Podle společného prohlášení Moskvy a Washingtonu nastalo
příměří, které se netýká teroristických organizací Islámský stát,
Fronta an-Nusra (syrská odnož Al-Káidy) a dalších útvarů, zakázaných v
Rusku, a řady dalších skupin, které Rada bezpečnosti OSN označila za
teroristické, v 00:00 hodin 27. února.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
McFaul se přel s uživateli Twitteru o tom, komu by měl patřit Kaliningrad

Bývalý velvyslanec USA v Rusku Michael McFaul diskutoval se svými abonenty na
Twitteru o tom, komu by vlastně měl patřit Kaliningrad.

Diskuse začala tím, že uživatelka s přezdívkou @VeraVanHome prohlásila,
že Krym byl ruský už tehdy, kdy američtí otcové-zakladatelé teprve
zakládali Spojené státy. Diplomat jí připomněl, že Kaliningrad byl
německý po mnoho století (tehdy se jmenoval Königsberg). „Znamená to snad,
že Německo má teď právo anektovat Kaliningrad?", zeptal se diplomat.

Abonenti bývalého amerického velvyslance se okamžitě zapojili do diskuse a
připomněli, že stát Texas byl původně mexickým územím. Na to McFaul
namítl, že „Amur byl zase čínský". Poté začali uživatelé mikrobloku
uvažovat o tom, co tedy dělat s městy Danzig a Breslau (německé názvy
nyní polských měst Gdaňsk a Wroclav).

„Měla by být tato města vrácena Německu?" napsala @VeraVanHome.

Diplomat odpověděl: "Samozřejmě, že ne. Ovšem podle vaší logiky by se
tak stat mělo".

Uživatelé v diskusi na McFaulově profilu pokračovali, bývalý velvyslanec
se do ní ale víc nezapojil.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Šestnáctiletá dívka z Ruska vytvořila rekord ve vzpírání tlakem vleže.
VIDEO

Šestnáctiletá Mariana Naumovová z Ruska, rovněž známá jako
nejsilnější dívka na světě, vytvořila na turnaji Arnold Classic v USA
světový rekord ve vzpírání tlakem vleže ve své věkové skupině.

Oznámila to sama sportovkyně, která o tom napsala na své osobní stránce na
sociální síti VKontaktě.

„Zopakovala jsem si svůj vlastní výsledek z nedávného mistrovství Ruska,
vzepřela jsem 110 kilogramů. 115 jsem bohužel nezvládla. Mých 110 je nový
světový rekord v mé věkové skupině podle verze IPF (mezinárodní federace
powerliftingu)", napsala Naumovová.

Ruská dívka je více než desetinásobnou světovou rekordmankou ve
vzpírání tlakem vleže mezi dospívajícími dívkami.

V září roku 2015 navštívila Naumovová Sýrii na pozvání první dámy
této země Asmy al-Asadové.

V roce 2014 ji zbavila Ukrajinská federace powerliftingu všech titulů a
vyznamenání, která získala v soutěžích na Ukrajině. Příčinou se stala
humanitární mise ruské dívky na Donbas. Kromě toho se dostala i na černou
listinu ukrajinské bezpečnostní služby (SBU).

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Z území Ukrajiny házeli petardy na ruské pohraničníky

Neznámí pachatelé se z ukrajinské strany pokoušeli rozbít plot sloužící
jako dělící linie mezi Ruskem a Ukrajinou a házeli pyrotechniku na ruské
pohraničníky, kteří si jich všimli, informuje tisková služba
pohraničního oddělení FSB rostovské oblasti, aniž by upřesnila, kdy
přesně se tento incident odehrál.

„Pachatelé v černých maskách se pokoušeli udělat díru do plotu, aby ji
potom, pravděpodobně, mohli využít jako cestu pro pašování zboží.
Zločinci se s použitím lana s hákem pokoušeli demontovat část sekce plotu
tím, že ho přetáhli na území Ukrajiny," sdělili.

Na úřadě dodali, že pohraniční jednotka lano přeřízla, načež se
pachatelé skryli na ukrajinském území.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Rusko a USA nelikvidují kanály pro kontakty týkající se Sýrie

Komunikační kanály s USA pro Sýrii existují dál. Moskva doufá, že se
podaří dosáhnout výsledku a Spojené státy se nezřeknou dohod, prohlásil
ruský ministr zahraničních věcí Sergej Lavrov.

„Pokud jde o Rakku, svého času, když se ještě rýsovala konkrétní
perspektiva možné koordinace akcí s USA v boji s teroristy, při
upevňování režimu zastavení bojových akcí pro ty, kdo se distancovali od
teroristů, se hovořilo o Rakce jako o potenciálním objektu našich
společných akcí. Později se ale Američané o tomto tématu nezmiňovali.
Ano, mají v úmyslu, alespoň bylo oznámeno, že se chystá útok na syrskou
metropoli ISIL, dnes jsem ale někde uviděl zprávy o tom, že se jejich plány
mění a útok bude odložen na neurčito," dodal ruský ministr.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ministerstvo obrany Ruska vyzvalo, aby se přestalo se strašením Evropy
ruskými tanky

Je nutné přestat rozšiřovat strašáky o tom, že Moskva chce poslat tanky
do Pobaltí, Bulharska nebo Maďarska, řekl v rozhovoru pro kanál Deutsche
Welle zástupce ministra obrany Ruska Anatolij Antonov.

„Je nezbytné přestat rozšiřovat strašení, že se Rusko chystá poslat
své tanky do zemí Pobaltí, do Sofie nebo do Budapešti. K tomu se nikdo
nechystá. Takové plány neexistují. Rusko nechce válku. Je prostě směšné
myslet si, že Rusko se chystá válčit," řekl Antonov.

Současně označil podobná prohlášení ze strany Pobaltí za „starý trik".

Západní politici nejednou označovali Rusko za největší hrozbu pro svět.
Takovým způsobem ji šéf Pentagonu ve svém vystoupení na jednání o
vojenském rozpočtu na rok 2017 postavil na první místo v soupisu
bezpečnostních hrozeb pro USA. Strachem z „ruské agrese" se vysvětluje
expanze vojenské infrastruktury NATO na východ a růst vojenských výdajů.
Jako odpověď na obvinění z „agrese" v Moskvě nejednou říkali, že pouze
reagují na činnost Západu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Lavrov upozornil USA na „nejtěžší“ následky útoku na syrskou armádu

Následky případného útoku USA na provládní syrské síly budou ty
nejtěžší, prohlásil ruský ministr zahraničních věcí Sergej Lavrov
během tiskové konference.

V pondělí zástupkyně USA v OSN Nikki Haleyová na zasedání Rady
bezpečnosti uvedla, že Washington je připraven k novým akcím spojeným se
Sýrií, „pokud je to třeba". Připomněla, že USA zasadily úder letecké
základně Šajrát, protože RB OSN „nedokázala přijmout opatření."

Lavrov řekl, že mu po zveřejnění zpráv o použití sarinu v
Chán-Šajchúnu zavolal tehdejší americký ministr zahraničních věcí Rex
Tillerson a požádal o pomoc v přístupu k místu události, aby se tam mohli
dostat odborníci. „Domluvili jsme se s Damaškem, že poskytne takový
přístup. Když jsme o tom informovali Washington, [Američané] řekli „Díky,
už není třeba" a ihned zaútočili na toto letiště," prohlásil Lavrov.

„Toto jsou informace, které jsme už několikrát sdělovali našim
americkým partnerům jak přímo, tak i prostřednictvím médií, a které
jsou zcela ignorovány. A proto pokud dojde k dalšímu útoku tohoto druhu,
následky budou ty nejtěžší. Paní Haleyová by si měla uvědomit, že
jedna věc je nezodpovědně používat mikrofon v Radě bezpečnosti OSN a
druhá — když vojáci, jak ruští, tak i američtí, mají komunikační
kanály a prostřednictvím těchto kanálů je jasně sděleno, co lze a co
nelze. A americká koalice to velice dobře ví," řekl Lavrov novinářům.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vice News: Rusko předvedlo v zbrojní sféře něco ze „science fiction“

Syrská kampaň Ruska se stala jak politickým, tak vojenským úspěchem:
Moskva předvedla celému světu, že její velmi drahý mnohaletý projekt
reformování ozbrojených sil přináší ovoce, informovala americká televize
Vice News.

Operace VKS v Sýrii demonstrovala ruské vymoženosti v sféře nových zbraní
a přípravě vojáků. Během šesti měsíců bylo sestřeleno jen jedno
letadlo, i když se Západ před pouhými několika lety domníval, že Rusko
má „vážné problémy" s vedením bojových akcí, praví se v článku.

Rusko odstartovalo reformy v armádě po válce s Gruzií v roce 2008, poukazuje
televize. Do roku 2020 plánovala Moskva vyměnit 70% zbraní, vojenské a
speciální techniky. A tento „ambiciózní cíl nebyl planým vychloubáním."
Byl to „klíčový prvek zahraniční politiky největší země světa,"
která ztratila svoji moc po rozpadu SSSR.

Avšak problémy v ruské ekonomice mohou ovlivnit průběh vojenských reforem,
protože vysoké technologie jsou velmi drahé. Rusko má obrovské množství
vojenské techniky ze sovětské doby, ale má být celá obnovena. Zvláštní
pozornost si v nejbližších letech vyžádá výstavba lodí. Moskva dříve
kupovala lodní motory na Ukrajině, ale po konfliktu je Kyjev prodávat nechce.
Kvůli tomu může mít Rusko problémy s výstavbou nových lodí a opravou
starých.

Zároveň ale mohou být ekonomické potíže pro Moskvu výhodné. Podle
mínění Vice News, může stoupnout počet profesionálních vojáků v
porovnání s prezenčními, poněvadž „v těžkých pro ekonomiku časech
vypadá placená vojenská služba atraktivnější." Mezi obrazem Ruska na
světové aréně a rozvojem jeho arzenálu existuje přímé spojení a
důkazem toho je loňská Vítězná přehlídka. Oslavy 70 výročí
Vítězství ukázaly, že Moskva považuje sebe za mohutnou velmoc, na kterou
je třeba brát ohled.

Další kroky v reformování ozbrojených sil budou pro Rusko pravděpodobně
obtížnější než předcházející: cesta k reformám bude „drahá a
složitá." Avšak úspěch v Sýrii ukázal, že od roku 2008 dosáhlo Rusko
velkých úspěchů, praví se v článku.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
The Guardian uvedl hlavní „vítěze“ a „poražené“ z Trumpova
vítězství

Po nečekaném vítězství kandidáta za Republikánskou stranu miliardáře
Donalda Trumpa v prezidentských volbách se stalo jasné, kdo je na světové
aréně vítězem a kdo poraženým, píše The Guardian.

K prvním patří podle listu ruský prezident Vladimir Putin a syrský
prezident Bašár Asad. Co se týče Putina, Trump již nejednou vyslovil „neobvyklou
náklonnost" vůči němu, i když se nikdy nesetkali. Již během předvolební
kampaně Trump prohlásil, že by se na rozdíl od prezidenta Baracka Obamy
dokázal shodnout s ruským lídrem, a mluvil o tom, že projedná otázku
uznání Krymu.

Co se týče Bašára Asada, Trump již prohlašoval, že hodlá bojovat v
Sýrii s Islámským státem (IS, zakázaná v RF) a nikoli s vládou této
země. Republikán také odmítl odsoudit ruskou válečnou kampaň v Sýrii a
prakticky nic nemluvil o tom, že ruská armáda údajně ostřeluje „umírněnou
opozici." Trump přitom říkal, že Moskva válčí s džihádisty, píše list.

Za vítěze se dá označit rovněž čínský vůdce Si Ťin-pching. Hlava ČLR
se zřejmě „cítí dobře": zřejmě ho neznepokojuje Trumpova „nepředvídatelná
povaha." Si Ťin-pchingovi je také po chuti Trumpova kritika Obamova
politického kurzu v Asii, který ohrožuje zájmy Pekingu. Sníží-li USA za
nového prezidenta svoji přítomnost v regionu, Číně to pouze prospěje,
praví se v článku.

Do seznamu poražených se dostal také nejbližší soused USA, Mexiko, na
jehož hranici již nabídl republikán postavit zeď, připomíná The Guardian.

Evropská unie, zvlášť po Brexitu, je rovněž v seznamu poražených.

V mnoha evropských metropolích přijali zprávu o Trumpově vítězství
vlažně: republikán vzbuzuje v EU „jak ideologickou, tak politickou
antipatii."

Němečtí politici, jež jsou obvykle velmi zdrženliví ve výrocích, přímo
prohlásili, že to není nejlepší výsledek amerických voleb. Francouzský
prezident Francois Hollande řekl, že se po Trumpově vítězství stalo jasné,
že se Evropa má postarat o sebe sama. Nástup republikána ohrozí početné
vztahy EU s USA: počínaje obchodními a konče vojenskými, připomíná list.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ruský expert: Trump? Moc se toho nezmění

Ředitel ruského Centra pro ekonomické a politické reformy Nikolaj Mironov se
domnívá, že s nástupem čerstvě zvoleného republikána Donalda Trumpa do
prezidentského úřadu se v oblasti americko-ruských vztahů příliš mnoho
nezmění, píše ruský server RIA Novosti.

„V Rusku se mnozí lidé domnívají, že se politika Spojených států po
volbě nového prezidenta vůči naší zemi výrazně změní, což vítěz
voleb Trump při své volební kampani sám signalizoval. Ve skutečnosti se
ovšem nic takového v nejbližší době očekávat nedá. Ne všechno ve
Spojených státech závisí na rozhodnutí prezidenta, který sám do velké
míry závisí na lobbistech,“ sdělil ruskému serveru Mironov.

Podle ruského experta zahraniční politika Spojených států zůstane,
alespoň v klíčových otázkách, beze změn. Mironov zde konkrétně
odkazoval na válku v Sýrii a otázku Krymu.

„V těchto otázkách k zásadním změnám nedojde. Stejně tak se nedá
předpokládat ani změna v sankční politice vůči Rusku. To, že je Rusko v
současné době držené v izolaci, je pro Spojené státy objektivně
výhodné, nebudou mít potřebu tuto situaci měnit,“ uvedl Mironov.

Závažnější změny se dají očekávat spíše ve vnitřní politice
Spojených států, která se v posledních letech za prezidentství Baracka
Obamy soustředila kolem sociálních otázek.

Z Kremlu oficiální komentář výsledku amerických prezidentských voleb
prozatím nezazněl. Vladimir Putin by ovšem podle svého tiskového mluvčího
Peskova mohl vítězství Trumpa okomentovat na dnešním setkání s
velvyslanci v Kremlu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Rusku oznámili, v jakém případě budou zrušeny výsledky voleb

Objevení neuzavřených zahraničních kont vítěze prezidentských voleb bude
důvodem k uznání jejich výsledků za neplatné, stejná situace u
poražených volební proces nijak neovlivní, to bude věc daňové inspekce.
Už teď bylo v této oblasti nalezeno 22 administrativních porušení,
prohlásila předsedkyně Ústřední volební komise RF Ella Pamfilovová.

„Teď po 10. březnu už nemůžeme nikoho sami odvolat, nemáme k tomu
žádné důvody, ať už bude odhaleno cokoli. Hypoteticky si to můžeme
představit takto… když vyjde najevo, že vítěz má v řadě zemí jakási
neuzavřená konta, bude to důvod k tomu, abychom volby zrušili a uznali je za
neplatné," řekla Pamfilovová v interview pro rozhlasovou stanici Echo Moskvy,
když komentovala situaci se zahraničními konty kandidáta na prezidenta RF
Pavla Grudinina.

Přitom když budou objevena neuzavřená zahraniční konta u jiných
kandidátů, kteří ve volbách nezvítězí, nebude to mít pro volební
proces žádné následky.

„Poražený kandidát nemá pro výsledky voleb a pro volební proces vůbec
žádný význam. To už bude věc daňových úřadů (už je tam přece 22
administrativních porušení). Budou to pokuty, atd. Není to otázka volební
komise," dodala.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Šojgu: Admirál Kuzněcov se zapojil do bojových akcí v Sýrii

Ministr obrany RF Sergej Šojgu prohlásil, že se letadlová loď Admirál
Kuzněcov zapojila do bitevních akcí v Sýrii, informuje RIA Novosti.

„Dnes v 10:30 a v 11:00 jsme zahájili velkou operaci: hromadnou palbu na
pozice ISIS a Džabhát an-Nusry v provincii Idlib a Homs," sdělil Šojgu.

Podle ministra jsou terčem palby továrny teroristů v Sýrii.

Fregata Admirál Grigorovič také vypustila řízené střely na terče v
Sýrii.

Podle dřívější zprávy chystá letadlová skupina ruského válečného
námořnictva v čele s letadlovou lodí Admirál Kuzněcov a těžkým
atomovým křižníkem Petr Veliký v nejbližších hodinách útok na
teroristy v provincii Aleppo.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Truchlíme – Rusové a Ukrajinci uctili památku obětí havárie letadla
Boeing 737-800. VIDEO

V Rusku a na Ukrajině se konaly smuteční akce kvůli havárii dopravního
letadla Boeing 737-800, k níž došlo 19. března.

Podívejte se na videu, jak obyvatelé Moskvy, Rostova na Donu a Kyjeva uctili
památku obětí tragédie, která si vyžádala životy 62 lidí.

Moskva:

Rostov na Donu:

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť