Question:
Tomáš Halík: Šok, že vyhrál Donald Trump. Nevzdělaní lidé! Nastal čas
pro nás, vzdělané

Teolog Tomáš Halík zažil šok, když si Američané zvolili za prezidenta
Donalda Trumpa. Nyní má strach, aby jeho příkladu nenásledovali i další
politici, kterým dal Trump návod, že lhát a být vulgární na lidi platí.
Podle Halíka se však zároveň otevírá prostor pro vzdělané lidi, kteří
by se měli chopit výzvy a být jakýmisi terapeuty společnosti.

Halík soudí, že podobně jako u brexitu prohrál v amerických volbách rozum
a zvítězily velmi problematické emoce. Nového amerického prezidenta přitom
teolog označuje za herce, který úspěšně sehrál roli populistického
klauna. Velmi kvalitní projev, který Trump pronesl po svém zvolení, ale
Halíkovi dává naději, že Trump zvládne roli rozhodného vůdce. Proto
říká: „Dejme Trumpovi šanci. Třeba nás znovu překvapí. Nesuďme
ukvapeně.“

„Je třeba se pečlivě podívat, jací lidé se ve světě i u nás radovali
ze štěpení a oslabení Evropy a nyní z vítězství Donalda Trumpa.
Nepřekvapuje nás, že to byl nejprve Vladimir Putin, odchovanec KGB, a jeho
přiznaní a nepřiznaní spojenci v Evropě, pravicoví extrémisté typu Marie
Le Pen a že na české politické scéně to jsou především ti, kteří
spoléhají přesně na to, co světu předvedl Donald Trump – že cestou k
politickému úspěchu může být systematické posilování toho, co je v
lidech to nejhorší,“ upozorňuje také teolog v komentáři pro Radio
Proglas.

Právě sázka na lhaní, vulgarity a rozněcování těch nejnižších emocí
v lidech spatřuje Halík jako rozmáhající se nešvar ve světové i
tuzemské politice, který by zvolení Trumpa mohlo ještě umocnit. Protože
Trump právě takovou taktiku v boji o hlasy voličů používal.

Celý komentář ZDE

Halík poukazuje na to, že Trump v kampani přiznal, že má rád nevzdělané
lidi. Takový výrok připomíná teologovi slova nacistického pohlavára,
který se nechal slyšet, že když slyší slovo kultura, sahá po revolveru.
„Anebo to, co slyšíme u nás na adresu vzdělaných a přemýšlivých lidí,
kteří neskákají na populistické fráze: to jsou jen kavárenští povaleči,
‚pražská kavárna‘!“

Podle Halíka je přirozené, že Trump a další takoví mají rádi
nevzdělané lidi, protože ti se dají snáze zmanipulovat než ti, kteří
mají určitý rozhled a trénink v kritickém myšlení. Právě pro ty je ale
prý současná situace velkou výzvou. „Ta výzva zní: komu se dostalo
vzdělání a daru kriticky myslet, nesmí pohrdat ostatními, musí i jim
naslouchat, musí se snažit o rozhovor, kde to jen alespoň trochu jde.“

„Pokud zejména ti, kteří mají z titulu své profese odpovědnost za
vzdělávací a terapeutickou službu společnosti, tuto svou povinnost
zanedbají, přijdou ti, kteří to neuzdravené v lidech zle zneužijí,“
varuje Halík.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Trump vzkázal po telefonu Putinovi, že USA zvítězí v nových závodech ve
zbrojení

Beseda předáků obou zemí se konala 20. března. Trump zatelefonoval Putinovi,
aby mu blahopřál k vítězství ve volbách.

Prvního března informoval ruský prezident v poselství Federálnímu
shromáždění o nejnovějších projektech ruských zbraní, které nemají ve
světě analogy.

Putin zdůraznil, že Rusko nikoho neohrožuje a nehodlá nikoho napadat a že
nové zbraně mají „zajistit bezpečnost země".

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
FSB zahájila tři trestní řízení kvůli diverzím na Krymu

FSB zahájila tři trestní řízení kvůli poškození plynovodů a
elektrického vedení na Krymu, sdělila RIA Novosti tisková služba této
organizace.

Vyšetřování se koná podle článku Diverze.

Problémy v zásobování plynem se dotkly řady osad na Jižním pobřeží
Krymu. Včera byly ukončeny opravy, dnes má být obnoven přísun plynu
odběratelům.

Společnost Krymenergo informovala rovněž o poškození dvou linek
elektrického vedení 110 kV, jež zásobují elektřinou Aluštu a celé
Jižní pobřeží Krymu. Jejich oprava si může vyžádat až tři dny.
Přísun elektřiny ale přerušen nebyl.

Po tomto incidentu byla posílena bezpečnostní opatření na simferopolském
letišti a na kerčské trajektové přepravě a také ochrana muničních
skladišť Černomořské flotily.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Bělorusko požádalo Rusko o dočasnou slevu na plyn

Minsk navrhl Rusku variantu poskytnutí dočasné slevy na plyn dodávaný do
Běloruska. Úřady této země požádaly Gazprom o slevu v částce 25 USD na
dodávanou surovinu, oznámil list Kommersant.

Otázka poskytnutí slevy se projednávala v jednáních vicepremiéra ruské
vlády Arkadije Dvorkoviče s místopředsedou vlády Běloruska Vladimirem
Semaškem, píše list. Kromě toho se nyní jedná o zavedení zásady stejné
výnosnosti ruského a běloruského trhu v rámci Euroasijské ekonomické unie
při nastartování jednotného energetického trhu členských zemí unie.

Už nyní je exportní cena plynu pro Bělorusko pro Gazprom nejnižší. V
případě, když bude za stejně výnosnou cenu přijata průměrná cena
dodávek na vnitřní trh RF, bude plyn pro Minsk zlevněn na asi 45 až 50 USD
za 1 tisíc krychlových metrů bez ohledu na přepravu, tvrdí vydání.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Klincevič porovnal Ukrajinu s ježibabou

Člen Rady federace Franc Klincevič, kdy komentoval záporný vztah Kyjeva k
možnosti návratu Moskvy do PS RE, prohlásil, že Ukrajina se může uplatnit
jako stát jen spolu s Ruskem. Porovnal přitom Ukrajinu s ježibabou.

Generální tajemník Rady Evropy Thornbjø Jagland prohlásil včera v
interview pro list The Financial Times, že vystoupení Ruska z Rady Evropy by
se stalo záporným krokem, protože členství země v této organizaci je pro
Rusy důležité. Později vedoucí ukrajinské delegace v PS RE Volodymyr Arjev
prohlásil, že Jagland se vyslovil otevřeně pro návrat Ruska do
Shromáždění. Podle slov Arjeva, když k tomu dojde, ukrajinská delegace v
PS RE „už nebude mít co dělat, protože od tohoto okamžiku ztratí
všechny rezoluce Shromáždění smysl v důsledku sebezničení".

Vystoupení MZV Ukrajiny proti návratu Ruska do PS RE je podle názoru
senátora pokračováním v „linii zhoubné pro samotnou Ukrajinu", která
byla nastoupena po Majdanu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vaše tupost, vaše lži. Jana Bobošíková odpovídá elitám ve věci Ortel.
A nejen to

ROZHOVOR „‚Kavárna‘ a intelektuálové se léta povyšují nad ‚hospodu‘
a dělníky, pohrdají jimi, urážejí je, odmítají s nimi diskutovat, jejich
problémy považují za nepodstatné a nejraději by je zbavili volebního
práva,“ říká bývalá europoslankyně a kandidátka na prezidentský post
Jana Bobošíková. K tomu pak ještě doplňuje: „Naštěstí žijeme v
demokracii, kde ve volbách má hlas dělníka z nejmenší moravské vesnice
stejnou váhu jako hlas pražského moralizujícího intelektuála. Brexit a
zvolení Donalda Trumpa jsou viditelným důkazem, jak se skutečný názor lidu
na realitu odlišuje od elitářského vidění světa.“

Jak hodnotíte současnou atmosféru ve společnosti, kdy například řada
intelektuálů nevybíravým způsobem útočí na prezidenta? I novinář Jakub
Patočka má za to, že prezident Miloš Zeman si nezaslouží projevy úcty,
ale naopak spíše odporu. Básník Jiří Dědeček veršoval na Václaváku:
„Sedí prase na Hradě, libuje si v úřadě“. Jsou to patřičná
hodnocení? Myslíte si, že si za něj prezident může tak trochu i sám? A
souhlasíte s návrhem zákona na ochranu hlavy státu?

Žijeme v době destrukce slušnosti, destrukce demokracie, destrukce úcty ke
státním symbolům a plíživé nastupující nesvobody. Našim životům
vládne lež, vzájemná neúcta, neláska, nepochopení a nedůvěra. S tím
žádný zákon nic neudělá, ani zákon na ochranu hlavy státu. Zákon
nenaučí lidi správnému jednání ani slušnosti. To ale neznamená, že
máme rezignovat a nesnažit se slušnost obnovit. Prezident Miloš Zeman mnoha
peprnými výroky už po desetiletí ke zhrubnutí veřejné debaty určitě
přispívá. Ale rozhodně není sám, obscénními vulgaritami politiků,
novinářů, umělců a dalších veřejně známých osob se média a
sociální sítě jen hemží.

Zdálo se, že aféra „Brady“ by mohla Miloši Zemanovi snížit popularitu,
ta se podle průzkumů drží lehce nad 50 procent. Prezidentovi příznivci si
myslí, že Herman a spol. se pokusili o „Majdan“ proti Zemanovi, což jim
nevyšlo... Domníváte se, že to budou zkoušet dál? A mohou současnou hlavu
českého státu čekat i další masové protesty v roce 2017, pokud se
rozhodne znovu kandidovat?

Odpůrci prezidenta Zemana se nezastaví před ničím; tak jako neměli
žádné skrupule odpůrci prezidenta Klause. Pokud budou mít peníze,
mediální vliv a podporu „elit“, můžeme se dočkat ještě různých
kousků, proti kterým byla aféra „Brady“ jen zahřívacím kolem.

Prezident Zeman své nepřátele nešetří, zejména novináře. Nejnověji
použil termín „pitomé domovnice z ČT“ či „prostitutky z MFD“. Zeman
čelí nařčení, že prý znevěrohodňuje seriózní média, která jsou
pilířem demokracie. Zejména ČT, která podle některých brání Česko
před ruskou propagandou a nenávistí. Ohrožuje skutečně prezident
demokracii, když podkopává důvěru v uvedená média, zejména ta
veřejnoprávní?

Prezident demokracii neohrožuje. Svobodu a demokracii ohrožují ti, kteří
odmítají přijmout výsledky voleb, odmítají diskusi a neurvale prosazují
své názory, aniž by prostor na diskusi přiznali i nositelům názorů
jiných. Demokracii ohrožují veřejnoprávní média, která namísto toho,
aby nestranně informovala, šíří jednostrannou elitářskou propagandu,
nositelům názorů jim blízkých fandí a ostatní zesměšňují nebo
zamlčují. Demokracii ohrožují veřejně viditelné „osobnosti“, které
vyzývají k jejímu nerespektování, svobodu chtějí jen samy pro sebe a
libují si v urážkách demokraticky zvolených zástupců a v urážkách
jejich voličů.

Od nového roku začne fungovat útvar ministerstva vnitra, který bude
odhalovat „ruskou propagandu“. Nebude prý nic cenzurovat, jen napravovat
„dezinformace“. Objevují se návrhy, aby se s novináři ruských
státních médií jednalo ne jako s novináři, ale jako s příslušníky
armády nepřátelské mocnosti. Vynaloží Chovancovo ministerstvo peníze
správně? Jsou nevědomí čeští lidé terčem zlé propagandy, která jim
má vzít víru v EU, Západ, spojenectví s NATO a demokracii a ovlivnit je,
aby věřili Putinovi?

Snaha o jakoukoliv cenzuru a šíření jediného správného názoru je v
demokracii nepřípustná, je útokem na svobodu a je vlastní totalitářům,
kteří nerespektují jiné názory a přitom neumějí obhájit názory
vlastní. Přála bych si, aby politici a další veřejně známé osoby
vytvářely atmosféru důvěry a pádnými argumenty a hlavně činy
přesvědčili občany o tom, že hlasu každého občana je nasloucháno, že
společnost má svůj hodnotový kompas, že víme, kam směřujeme, že
establishment lidem nelže a že volené i nevolené elity nejednají za zády
občanů. A že hodnoty, kterými se ohánějí – svoboda, rodina, národní
zájem, bezpečnost, prosperita – jsou upřímně sdílené, přijímané a
skutečně prosazované.

Částí veřejnosti otřásl úspěch kapely Ortel v Českém slavíku.
Šíří se Českem extremismus? Nebo je to tak, že Ortel je „promítací
plátno“, kterým dávají naštvaní Češi najevo, co si myslí o
politicích, kteří je špatně chrání před uprchlíky? Co se stalo, že v
médiích jsou už mnohem méně slyšet zastánci přijímání uprchlíků?

Českem se masivně rozšířila nedůvěra k současnému tuzemskému i
eurounijnímu establishmentu. Za to ale nenesou vinu občané, ale jen a jen „elity“,
které si za svou neoblibu mohou svými činy a totální odtržeností od
každodenního života lidí. Anonymní ankety popularity, třeba i Český
slavík, pak vyjádří mínění lidí a jsou odpovědí na elitářskou tupost,
lži a neřešení skutečných problémů, které občany pálí.

Během 17. listopadu Petr Pithart po boku se studenty na Albertově tvrdil, že
česká společnost je uměle rozdělována, že neexistuje rozdíl mezi „pražskou
kavárnou“ a „venkovskou hospodou“. Že tyto rozpory uměle vyvolává
Miloš Zeman. Naopak známý publicista a dramatik Karel Hvížďala říká,
že mezi intelektuály z velkých měst a „venkovem“ jsou zásadní rozpory
v názorech běžné všude na světě. Komu tedy dát za pravdu?

Za vykopání příkopů ve společnosti nesou zodpovědnost lidé, kteří sami
sebe po desetiletí považují za vyvolenou „intelektuální elitu“
nadřazenou ostatním. Tvrdit nyní, že tento rozpor vyvolává Miloš Zeman,
je komické. „Kavárna“ a intelektuálové se léta povyšují nad „hospodu“
a dělníky, pohrdají jimi, urážejí je, odmítají s nimi diskutovat, jejich
problémy považují za nepodstatné a nejraději by je zbavili volebního
práva. Naštěstí žijeme v demokracii, kde ve volbách má hlas dělníka z
nejmenší moravské vesnice stejnou váhu jako hlas pražského
moralizujícího intelektuála. Brexit a zvolení Donalda Trumpa jsou
viditelným důkazem, jak se skutečný názor lidu na realitu odlišuje od
elitářského vidění světa.

Začal advent, blíží se Vánoce. O čem by během svátečního času měli
přemýšlet zvláště čeští politikové, aby se společenské poměry u
nás v příštím roce zlepšily?

Advent je časem radostného a klidného očekávání příchodu Ježíše
Krista, který je ústřední postavou křesťanství, a Vánoce jsou svátkem
jeho narození. Přála bych si, abychom si všichni křesťanské hodnoty
připomněli, abychom se s nimi ztotožnili a abychom našli odvahu je bránit a
rozvíjet.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ozbrojenci IS dostali rozkaz nesestřelovat v Iráku letadla americké koalice

Redakce agentury Sputnik Arabic získala dokument, který zakazuje ozbrojencům
teroristické organizace Islámský stát (IS, zakázaný v Rusku) sestřelovat
letadla koalice pod vedením USA.

Dokument, který zakazuje sestřelovat americká letadla, byl objeven v
osvobozeném iráckém městě Karakoš 32 kilometrů od Mosulu, kde ozbrojené
síly Iráku za podpory letectva mezinárodní koalice vedou tvrdé boje s
teroristy Islámského státu.

„Je přísně zakázáno sestřelovat z jakýchkoliv zbraní jakýkoliv letoun,
který je ve vzduchu bez ohledu na jeho výšku, i pokud přistane na střechu
domu," uvádí text rozkazu Sputnik.

Podle Sputnik Arabic na území guvernorátu Ninive, který leží na hranici se
Sýrií, letecké údery má povoleno provádět pouze koalice pod vedením
Washingtonu, která již byla několikrát usvědčena z bombardování pozic
irácké domobrany a armády a rovněž ze shazování humanitárních a
vojenských nákladů na území, které je kontrolováno IS.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Práce snů: Moskvanka opustila rodné město, aby rozvážela poštu na koni.
Video

Moskvanka Maria Rubcovová opustila své rodné město, aby měla možnost se
každý den zabývat svým oblíbeným koníčkem a jezdit na koni.

Díky tomu se stala hvězdou čínských sociálních sítí. A jak se k jejímu
rozhodnutí stavíte Vy?

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Onkolog Koutecký: Zeman není v pořádku. Neměl by už funkci vykonávat

Onkolog Josef Koutecký, jenž zažil Vítězný únor 1948, má obavy o další
vývoj české společnosti. Prezident Zeman podle lékaře ohýbá Ústavu, ale
veřejnost už je otupělá a neprotestuje, ač by protestovat měla. Lidi by
měla probrat třeba inaugurační řeč prezidenta, která přišla panu
profesorovi strašná.

Inaugurační projev, který Miloš Zeman pronesl, byl podle pana profesora
strašný. „Jeho inaugurační projev z minulého týdne − to pro mě bylo
něco strašného. Místo řeči, v níž by bylo zakomponováno nějaké
poslání, nějaká vize, něco, co by Čechy mohlo zase povznést, to byl
projev plný zášti, pomsty a urážek, něco naprosto neslýchaného. Zemanovi
se povedlo to, co prezident nikdy dělat nesmí − štvát k rozdělení svého
vlastního státu,“ rozzlobil se hned na úvod rozhovoru pro server iHNed.cz
profesor Koutecký.

Nemluvě o tom, že prezident už na první pohled nevypadá jako zdravý
člověk. Koutecký prezidenta nikdy nevyšetřoval, takže si netroufá
hodnotit, jak moc je nemocný, ale zdravý mu rozhodně nepřipadá. Koutecký
má za to, že v tomto stavu už by Miloš Zeman neměl zastávat takto
odpovědnou státní funkci.

Pan profesor tady vidí určitou analogii s prezidentem Edvardem Benešem,
který byl na sklonku života nemocen a udělal řadu chyb. V roce 1939 např.
vyzýval Emila Háchu, aby se ujal postu prezidenta, ale v roce 1945 se
stařičkého soudce nezastal a nechal Háchu zemřít ve vězení. Svou
autoritou mu přitom v roce 1945 mohl pomoct. Další chybu prý Beneš udělal
v tom, že šel příliš na ruku komunistům. Tato rozhodnutí mohlo podle pana
profesora ovlivnit i to, že byl Beneš nemocen. Se Zemanem je to teď prý
podobné.

„V tom, že ani on už té české společnosti nemůže dát nic pozitivního.
Nesmírně mi také vadí, jak prezident naši republiku reprezentuje v
zahraničí. Mám od roku 1968 příbuzné v Německu a od nich vím, že Zeman
je tam takovou figurou, z níž mají všichni jen legraci nebo se o ní raději
vůbec nezmiňují. Prezident by měl být někdo úctyhodný a já se bohužel
za svého prezidenta stydím. Jsou dvě nejhorší věci v životě: v tom
osobním, kdy se děti stydí za své rodiče, a v tom občanském, když se
lidé musí stydět za hlavu státu,“ pravil Koutecký.

Jako sedmnáctiletý student, který čekal na maturitu, profesor Koutecký
zažil Únor 1948, v němž komunisté uchvátili moc. Dnes se mu zdá, že je
demokracie opět ohrožena. Koutecký má za to, že v rukou Miloše Zemana a
premiéra v demisi Andreje Babiše (ANO) se koncentruje příliš mnoho moci. To
je o to nebezpečnější, že Babiš podle pana profesora není nic jiného
než oligarcha.

„Měli by být minimálně daleko více ve střehu, protože vládnoucí klika
to opravdu směruje někam k Rusku a k Číně, což je už vyloženě
diktátorská země. Ve svých téměř 88 letech už bych to řešit nemusel,
ale mně to nedá spát. Vždyť já tuhle zemi miluji! Jsem vlastenec, Čech
jak poleno, jak to řekl o Antonínu Dvořákovi Johannes Brahms,“ poznamenal
Koutecký.

Především elity by teď měly pozvednout varovný hlas a lidé by těmto
svým spoluobčanům měli naslouchat a ne je slovně napadat.

„Nedovedu si představit, že bychom už neměli být členy Evropské unie,
jak prosazuje Okamura. Mě to děsí, všechny ty úvahy o referendu, když
víme, jak je snadné s lidmi manipulovat. Vždyť si vzpomeňme, jak Hitler
zcela ovládl Německo. Teprve později Němci pochopili, čemu uvěřili, a
dnes se za to všichni stydí. A stejně tak může někdo snadno zmanipulovat
Čechy. Říká se, že demokracie je nejlepší forma vládnutí, ale já si
tou naší už nejsem jistý. Ztrácí totiž to, co by mělo být jejím
základním principem. Tím principem je řád. Jestliže někdo dělá něco
proti řádu, vzniká zlořád a ten, kdo to dělá, je neřád,“ varoval pan
profesor.

Další skupinou, která by se tomu měla vzepřít, jsou podle Kouteckého
studenti. Problém je, že řadě studentů začíná být jedno, co se v naší
zemi děje. Odstěhují se do zahraničí, kde dostanou více peněz, a své
rodné země si nevšímají. Což je škoda. Peníze dnes pomalu získávají
vrch nad vlastenectvím a to podle pana profesora rozhodně není dobrá zpráva.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Hrozba 3. světové války? Tajná americká mise měla zabít Putina, ale
zabila ruské generály

Údajná tajná americká mise zabila ruské generály vojenské základny v
Sýrii, kde měl být i Putin, ale nepovedlo se to.

I přesto, že kamerové záběry ukazují, že šlo o nějaký typ bomby, je
podezřelé, že by se tak obrovská bomba mohla dostat nepozorovaně do oblasti
vojenské základny, aniž by si toho kdokoli všiml?

Zdroj: worldnewspolitics.com

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ve jménu pravdy šíří lež, ve jménu dobra slouží zlu. Světaznalý
podnikatel, který se rozešel s „kavárnou“, promlouvá o tom, jak se
elitám hroutí svět

ROZHOVOR Podnikatel a přední ekonomický poradce Jaroslav Kuchař se ve zlém
rozešel s „pražskou kavárnou“ a dnes ji považuje za jedno z
největších nebezpečí vývoje této země. Vyčítá jí zejména
vymývání mozků mladých lidí, kteří již nemají zkušenost ze socialismu,
a proto nejsou těmto manipulativním technikám schopni čelit. Současné
změny po volebním vítězství Donalda Trumpa proto vnímá jako velkou šanci
pro celý svět.

Lze předpokládat, že svět se po vítězství Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách určitým způsobem změní. Radujete se vy osobně z
výsledku hlasování? V čem pro vás vzbuzuje rozhodnutí amerických voličů
naději a v čem naopak strach?

Nejdříve o pocitech. Dva dny před volbami mi intuice říkala, že Trump
vyhraje. Rozum to ale odmítal přijmout. Ráno po volbách jsem se probudil,
četl výsledek a cítil jsem něco jako zadostiučinění… Naději. Bez
ohledu na to, že k Trumpovi můžu mít tisíce výhrad a pochyb, co skutečně
zamýšlí a co z toho skutečně dokáže. Jde o něco zásadně
důležitějšího: že přece jen establishment nemá takovou moc, aby oblbnul
úplně všechny. Že demokratické procedury přes masivní mediální masáž
přece jen ještě fungují. Že pochopení toho, že je něco hodně špatně,
jde napříč Evropou i Amerikou. Že globalizace selhala a má negativní dopad
i na „centrum říše“.

Strach mám z toho, že to všechno jsou jen falešné naděje. Jako u Obamy,
který byl po dvaceti dnech v Bílém domě (uzávěrka přihlášek) navržen
na Nobelovu cenu míru a pak rozpoutal sedm válek. Z „We can“ se stalo „We
can all“.

Teď fakta. Pokud vyjdu z předpokladu, že to nebyla jen dokonalá habaďůra
na voliče, Donald Trump bude stát před velice obtížným úkolem. Z mnoha
známých důvodů má neobvykle malou podporu vlastní strany. Nebude mít ani
podporu armády úředníků: Washington DC volil z 93 % Clintonovou! Nebyl
politik, nemá dostatečně zkušený a početný tým… Údajně je k „ovládnutí“
administrativy USA potřeba cca 2 000 lidí. Kde je vezme a jak dosáhne toho,
aby mu byli loajální? Když k tomu přičteme, že v posledních měsících
si armáda a CIA dělají v Sýrii, co chtějí, a nerespektují ani Obamovu/Kerryho
politickou linii a konflikt spíše eskalují, máme tady takovou obrovskou
banánovou republiku… S jaderným arzenálem a největším vojenským
rozpočtem na světě.

Pokud chce Trump opravdu prosadit změny, které formuloval ve volební kampani,
bude potřebovat rady od Putina, který také musel po nástupu do funkce
zkrotit oligarchy a úředníky a dostat na svou stranu armádu a tajné služby,
aby dokázal prosadit své plány?

Po celém světě se šíří názory, které u nás například reprezentuje
Tomáš Halík. Tvrdí, že vítězství Donalda Trumpa pro něj byl šok a že
je to tím, že nevzdělaní lidé jsou manipulovatelní. Předvedl nám Trump
skutečně, že cestou k politickému úspěchu může být systematické
posilování toho, co je v lidech nejhorší? Lidé prý nejsou schopni vnímat
fakta, propadají se do nenávisti v důsledku nechuti k uprchlíkům,
homosexuálům a komukoli odlišnému. S tím souvisejí i názory, že Západ
čeká pravicová revoluce… Jenže další názorový proud říká, že
politici tak dlouho vnucovali lidem něco, co lidé nechtěli, ať už jde o
práva menšin nebo toleranci k imigrantům, že už těchto názorů mají dost.
Lze říci, kdo má pravdu?

Problém má podle mého daleko hlubší kořeny. V naší slavné západní
demokracii jsme dospěli tak daleko, že ekonomická moc prakticky ovládla
politickou. To je asi nejtemnější důsledek globalizace. Oligarchové a
korporace, ne občané, určují, co bude. A to má vážné důsledky. Řečeno
s Ladislavem Větvičkou: „Lidi cítí, že se blíží průser, jen idiot to
nevidí.“

Egyptolog Miloslav Bárta říká, že civilizace kolabují na těch faktorech,
na kterých vyrostly. A že naše civilizace vykazuje prakticky všechny znaky,
které ke kolapsu vedou. Nejspíše se tedy blížíme konci jednoho velkého
cyklu. Názorové štěpení společnosti má tedy charakter transformační (po
transformaci bude společnost jiná), nikoli jen krizový (po krizi zůstane
společnost stejná) a týká se nejen východní Evropy, ale celého
euroamerického civilizačního okruhu.

Pokud se blížíme k transformaci společnosti, status quo se snaží udržet
„milovníci starých pořádků“ a „opraváři“ (k současným
pořádkům mají výhrady, ale ne systémové). Jsou to skupiny, které se
emocionálně, ideově anebo materiálně propojily s režimem a vehementně ho
hájí. Přestávají vidět realitu, trendy, zakopávají se v myšlenkových
stereotypech a klišé. Na všechny okolo útočí, označují je za nepřátele,
nálepkují je a omezují svobodu slova: „Kdo nejde s námi, jde proti nám.“
Hezky pěkně po bolševicku.

Temné stránky v lidech posilují elity, ne Trump. Jejich postupné utahování
šroubů, nenápadné omezování občanských svobod, ztráta naděje v lepší
budoucnost, to vše logicky produkuje strach. Cítím ho skoro všude. I když
často ještě nepřiznaný či nevědomý. Projevuje se zvýšenou agresivitou,
přecitlivělostí nebo třeba neskutečně vysokým užíváním antidepresiv.

Mimochodem, Babiše, Trumpa a podobné „mimosystémové“ politiky zplodily
elity jako vynucenou reakci většinové společnosti na jejich neschopnost a
nenažranost. Oni, tj. Babiš, Trump atd., ale nejsou nositelé očekávané
transformace. Nemají k tomu dispozice ani vizi s dostatečným přesahem.
Jejich nevědomým úkolem je systém demaskovat, obnažit ho na dřeň a v
konečném důsledku zbořit. To, co pak uvidíme, se nám líbit nebude. Ale
výstavba nového systému už bude založena na mnoha poučeních „z
krizového vývoje“ ? Zatím ale žijeme v parazitické společnosti
neodpovědnosti.

Z vítězství Trumpa se radují všichni, kdo odmítají imigranty. Lze říci,
že tímto je definitivně jasné, že v Čechách si už žádný politik,
který to myslí vážně, nedovolí přijímat muslimy? Je možné, že se
lidé v Česku už naprosto zatvrdili? A vůbec obecně v Evropě, viz názory
CSU… Může se stát, že už nebudou chtít politici riskovat případné
problémy, které s imigranty přicházejí? Jenže další informace svědčí
o tom, že z Afriky stejně budou přicházet miliony migrantů a že tomu
nebude možné zabránit…

Pro změny trendu svědčí mnohé. Třeba povyk Junckera mě hodně pobavil a
říkal jsem si, že to je nepřímý důkaz toho, že Trump fakt není jejich.
Ale je tam příliš mnoho neznámých. Příliš mnoho různých zájmů. Pokud
nenastane nic mimořádného, co vyvolá okamžitou reakci evropské populace,
způsob řešení migrační krize v Evropě nakonec ovlivní nejvíce volby ve
Francii a v Německu, které nás čekají příští rok. Pro českého
politika zařazení mezi vítače, zdůrazňuji, ekonomických migrantů,
znamená konečnou.

Když si vzpomeneme na to, jak bylo veřejné mínění směrováno ještě
před dvěma lety, nebylo vůbec přijatelné přistupovat ke složitému
problému migrace způsobem, jaký teď zcela otevřeně prosazuje Trump. Bude
politický mainstream přinucen otočit kormidlo? Jakou odezvu můžeme
očekávat v Evropě a v ČR?

U ekonomických migrantů může dojít k přitvrzení. Humanitární rozměr
pomoci skutečným uprchlíkům ale zůstane zachován. Pravděpodobně se
změní formy pomoci, tak aby se více věcí dělo mimo hranice Evropy. Opět,
pokud nenastane zcela mimořádná situace.

Moje naděje ale směřují jinam: pokud USA přestanou zasahovat
prostřednictvím armády a tajných služeb do procesů v Africe a na Blízkém
východě, a naopak se budou snažit situaci v těchto oblastech stabilizovat ve
smyslu politickém a ekonomickém, dostaneme se od řešení následků k
řešení příčin. Evropa, Asie i Afrika získají čas pro přípravu
řešení klimatické migrace, jak o ní mluví Václav Cílek.

Hned v době sčítání výsledků hlasů při volbě amerického prezidenta se
řada lidí smála České televizi už proto, že bylo zřejmé, jak moc je
výsledek překvapil. Část veřejnosti podezírá média z toho, že nejsou
objektivní, že ubližují prezidentu Zemanovi, že straní určitým zájmům.
Jak zvládají informovat o volbě lídra světové velmoci média, ať už
veřejnoprávní nebo soukromá? Myslíte si, že postupně zkusí hledat jiný
přístup, že nebudou tolik proimigrační a podobně? Začnou být
shovívavější i vůči názorům, které hlásají například nulovou
toleranci vůči menšinám či imigrantům?

Obsazení manažerských pozic v ČT podle mne něco takového jako objektivitu
a nestrannost prakticky vylučuje. Pokud nedostanou jiný pokyn „shora“, a
tím nemyslím Radu české televize. Jsem už pamětník a výkony ČT z
hlediska objektivity a vyváženosti si s ničím nezadají s výkony
normalizační ČST. U soukromých médií to může být jinak. Servilita k
režimu může mít negativní vliv na sledovanost, a tím pádem na příjmy.

Je velká otázka, kde přesně začít omezit svobodu slova. Pokud je
společnost demokratická, měla by unést i extrémní názory. Přesto
nějaká hranice existuje. V některých zemích je to ošetřeno tak, že pokud
na základě vyřčených slov někdo spáchá trestný čin, spoluodpovědnost
nese i autor výroku. Džin z láhve se snadno vypustí, hůře dostává zpět.
Rozhodně by se ale měly, i ve vztahu k menšinám, věci nazývat pravými
jmény. Bez politické korektnosti.

Globalizace často bere lidem dobře placená pracovní místa a nemá je kdo
vytvořit. Menší podniky zanikají, a tak nevytvářejí pracovní místa. A
zatímco ti majetnější mají víc, část veřejnosti chudne, o čemž se
samozřejmě raději nemluví. Bude vůbec někdo skutečně vážně hledat
řešení i pro lidi, kteří jaksi nepatří mezi těch pár vyvolených? Je
řešením, že se omezí mezinárodní obchod? Do jaké míry lidé
přestávají věřit finančnímu systému kapitalismu?

To je téma pro Milana Zeleného, ekonoma a profesora Stanfordské univerzity.
On tvrdí, na rozdíl od mnohých jiných ekonomů a politologů, že ani sféra
služeb nepohltí uvolněná pracovní místa z průmyslu a zemědělství.
Dokládá to na číslech USA. Zde podíl lidí pracujících v zemědělství a
v průmyslu je v součtu pod 10 %. Podíl lidí ve službách už mnoho let
klesá (i zde má v některých oborech vliv digitalizace) a nic dalšího není,
kromě státu samozřejmě. Jenže státní zaměstnanci nevytvářejí žádnou
hodnotu (nemyslím tím, učitele, hasiče, policisty, ti poskytují služby),
ale spotřebovávají ji. Profesor Zelený vidí řešení především v tzv.
glokalizaci a relokalizaci, tedy v tom, že moderní technologie umožňují
personalizovanou výrobu v místě spotřeby, putovat po světě by měly jen
patenty, návody, recepty…

Já bych k tomu dodal, že to nemůže fungovat bez početné střední třídy
a bez množství malých a středních podniků vytvářejících pestrost
nabídky. Podmínkou je dostat pod kontrolu globální korporace, oligarchy a
podobné struktury nejen ve smyslu politickém, ale i ekonomickém.

Další podmínkou dostatečného množství pracovních míst je účelná
decentralizace státní správy. Znalost místní situace umožní podporovat
lépe ekonomický potenciál daného území. Navíc přenesení pravomocí na
regiony zvýší odpovědnost regionálních politiků a zjednoduší se
kontrola ze strany občanů. Sníží se výrazně komplexita a zvýší
srozumitelnost rozhodnutí z pohledu laiků.

Václav Havel kdysi prohlásil, že globalizace je hodnotově neutrální. Není
to pravda, důsledky pozorujeme všude kolem sebe. Častý argument ekonomů je,
že má v sobě globalizace zabudovaný samovolný mechanismus vyrovnávání,
tj. že například v zemích s levnější pracovní silou, kam se přenáší
výroba, dojde nakonec ke zvýšení mezd, a tedy odlivu kapitálu… A že se
nakonec všichni budeme mít stejně dobře. Podle mého pro hodnocení
globalizace nestačí ekonomický pohled, ale je třeba přidat pohled
politologický. Globální korporace mají dnes větší sílu než národní
státy a není pro ně problém ovlivnit jejich legislativu a udržet současný
stav podle potřeby. Účinně též ovlivňují směřování a pravidla
nadnárodních struktur ve svůj prospěch. Smlouvy CETA a TTIP jsou toho
dobrým příkladem.

Finanční systémy kapitalismu, to je jeden z faktorů, který nastartoval
naši civilizaci k ekonomickému růstu. I zde platí výše uvedená slova
egyptologa Bárty. Z dobrého sluhy zlý pán. Je to jedno z klíčových
aktuálních rizik naší civilizace.

Blíží se volby v Německu, ve Francii, v Rakousku. V kontextu Brexitu, do
jaké míry může nastat, že kandidáty typu Trump budou volit i lidé v
Evropě? Mimochodem, v USA se objevily bitky, protože spousta lidí nedokáže
přijmout osobnost nového prezidenta. A nemusíme chodit daleko, i u nás
určitá vrstva společnosti prezidenta Miloše Zemana snad až nenávidí.
Může skončit situace násilím v ulicích i v České republice?

Pokud situaci vidím ve správném kontextu (viz odpovědi na předchozí
otázky), budou volby vyhrávat obdobné typy politiků i v evropských zemích.
Ale opakuji: nejsou a nebudou to tvůrci nového, budou to ti, kdo současný
systém nasvítí tak, abychom ztratili poslední zbytky iluzí.

V této souvislosti je zde jedno vážné téma, a tím je tzv. hnědnutí
Evropy. Někteří potenciální noví lídři hrají na národní, vlasteneckou
strunu, jsou často označováni za extremisty, národovce, populisty. Z
historické zkušenosti na první pohled plyne, že riziko je veliké. Určitě
bych ho nepodceňoval, ale francouzská, nizozemská i německá společnost je
někde jinde než před 70 lety. Podle mne je snaha těchto lídrů vrátit
hodnotové ukotvení společnosti někam do šedesátých, sedmdesátých let,
ne do let třicátých. Je tedy otázka, nakolik je riziko reálné a nakolik
jde o očerňovací propagandu „milovníků starých pořádků“.

Ty bitky v Americe, to je dobrý vtip. U nás se hází vajíčka a rozdávají
červené karty. A kdo to všechno organizuje a platí? Další indicie, že
procesy u nás, v Evropě i v USA jsou analogické.

Míra sametovosti transformačních procesů bude závislá od toho, na kolik se
současná garnitura bude bránit a jakými prostředky a jak hodně se mezitím
dostanou lidé „na kolena“, než půjdou do ulic. Čím tvrdší a delší
bude obrana elit, tím tvrdší důsledky a metody prosazení změny budou. Chci
věřit, že u nás to proběhne více méně hladce, i když… Mluvím s mnoha
lidmi. Představte si třeba člověka, kterému bylo okolo sametové revoluce
přes dvacet. Viděl naději, věřil v lepší budoucnost. A nyní mu bude
padesát, americký sen se mu nesplnil, je unavený, třeba i nemocný, možná
rozvedený, bez budoucnosti… A pochopil, že existuje jen malá korelace mezi
vydaným úsilím a výsledkem. Míra frustrace je u takového člověka veliká.
Může ji ventilovat různě.

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, teď se vyjádřil i
k dění v Sýrii. Řada republikánů má ale postoj odmítavý. Jaký postoj
převáží a jaký byste si přál, aby převážil? Mimochodem, v Moldavsku a
v Bulharsku teď vyhráli proruští kandidáti. Spousta lidí na Ukrajině se
bojí toho, že směr politiky USA bude spíš orientovaný na vnitrostátní
problémy USA…

Rozhodně bych si přál, aby zvítězil mír v Sýrii. Asad není ideální,
ale je jediný, kdo má legitimitu a pravděpodobně i schopnost v dané
konstelaci Sýrii obnovit. A mírová spolupráce s Ruskem je životní
nutností, cokoliv jiného je hazard s osudem Evropy a celé planety.

Rusko stojí za širší úvahu. Strašení Ruskem se dnes nosí, ale řekněme
si základní fakta: vojenský rozpočet USA byl loni necelých 600 mld. dolarů,
celého NATO skoro bilion. Rozpočet Ruska byl cca 66 mld. dolarů. A v
podobném poměru je to posledních 30 let. USA má základny a vojenská
zařízení ve více než 100 zemích (údaje se liší a pohybují se od 130 do
150) a jejich hodně set (viděl jsem čísla od 700 do 1 200). Třikrát za 200
let se v Evropě našli tací, kteří došli k závěru, že přírodní
bohatství Ruska za „výlet“ na východ stojí. Po druhé světové válce
Stalin tedy celkem pochopitelně požadoval kontrolu nad územím 2 500 km
západně od Moskvy jako nárazníkovou zónu; nejvíce se jednalo o Polsku. V
roce 1990 byl učiněn slib nerozšiřovat NATO na východ za umožnění
spojení Německa, který nebyl dodržen. Ještě v roce 2007 na konferenci v
Německu Putin smířlivě konstatoval, že nechce bránit jednotlivým
východoevropským zemím vstupu do NATO jako aktu svobodné volby
bezpečnostní politiky státu, ale varoval před rozmísťováním
infrastruktury, která je schopna Rusko ohrozit.

George Friedman, ředitel Stratforu, jakési soukromé analytické CIA
pracující pro vládu USA, ve své knize Příštích sto let vydané v roce
2009, předvídal události na Ukrajině a napsal, že Rusko bude v budoucnu
obviňováno z agrese, přičemž jeho kroky budou ale vynucené a obranného
charakteru. Což se pak stalo obsazením Krymu. Doslova napsal: „Ukrajina a
Bělorusko jsou pro Rusko vším. Kdyby měly padnout do ruky nepřítele –
například se připojit k NATO –, Rusko by se ocitlo ve smrtelném
nebezpečí. Moskva leží jen asi 200 mil od ruské hranice s Běloruskem,
Ukrajina je méně než 200 mil od Volgogradu. Rusko se ubránilo Napoleonovi i
Hitlerovi svou hloubkou. Bez Běloruska a Ukrajiny neexistuje žádná hloubka,
žádné rozsáhlé území, které mohou vyměnit za krev nepřítele... Z
ruského hlediska NATO rozšiřující se do Ukrajiny ohrožuje ruské zájmy
stejným způsobem, jako by se Varšavská smlouva přesunula do Mexika.“

Zjednodušeně řečeno, Rusko nepotřebuje další území, už tak ho má
tolik, že je jeho obrana prakticky nemožná; ale potřebuje mít jistotu, že
ze západu a z jihu mu nehrozí nenadálé nebezpečí. Můžeme se bavit
samozřejmě o tom, nakolik jsou jeho obavy reálné, nakolik je to historické
trauma. Ale politika neocons je dostatečně známá, jestřábi v armádě
čekají na svou příležitost… Je to hra s ohněm ne na kupce sena, ale ve
stodole plné dynamitu.

Rostoucí proruská orientace ve východoevropských zemích je zase více či
méně nevědomou reakcí na to, jak se vyvíjí Západ. Putin vlastně působí
jako něco pevného, stabilního, maják na rozbouřeném moři. Mnoho lidí
dochází k závěru, že být v ruské sféře vlivu bude v dané situaci
lepší, bezpečnostně i ekonomicky. Zvláště ve slovanských zemích je to
evidentní. Nevěří, že nás NATO ochrání, nevěří strukturám EU, vidí,
že jsou tyto organizace ovládány zájmy korporací. Zatímco Putin je do
značné míry dokázal zkrotit. Vidí, že přes veškeré problémy se Rusko
pod jeho vedením dokázalo zvednout ze dna. To, že se na Ukrajině místní
„elita“ klepe strachy, je logické. Zaprodali vlastní národ v rozsahu,
který snad nemá obdoby.

U nás v České republice se stále debatuje o otáčení na Východ – má
tahle debata vůbec nějaký smysl, když jsme jednoznačnou součástí
určitých struktur? Mají tu problém lidé s oficiální linií NATO? A pokud
ano, je chyba na straně Severoatlantické aliance, nebo jde o vliv ruské
propagandy?

Myslím, že toto téma má dynamiku: co platí dnes, nemusí platit zítra.
Celé to záleží na tom, kam se posune Evropa a hlavně USA. Nepatřím mezi
ty, kdo by prosazovali okamžitý odchod, ale pokud se tato organizace
nepromění, bude to dříve nebo později na pořadu dne.

Současná podoba NATO nemá mojí důvěru. Bohužel nemůžu jinak, ale skrze
politiky je to opět do značné míry jen nástroj korporací. Indicie? Zaprvé:
státy NATO v posledních letech opakovaně porušily článek 1 smlouvy, když
bez mandátu OSN napadly jiné státy. Zrovna ty, kde západní korporace
neměly pod kontrolou zdroje ropy a plynu. Náhoda?

Zadruhé – migrace. NATO se odmítá zapojit do řešení migrační krize,
prý řeší jiné úkoly a nemá ani vhodné prostředky. Opravdu? Už jednou
citovaný George Friedman ve stejné knize uvedl, že bez vědomí armády
nevypluje na moře nikde na světě ani čínská džunka. A armáda rozhodne,
zda ji nechá plout nebo ne.

Zatřetí: tiše prošla změna branného zákona, která umožňuje odvelení
na zahraniční mise nejen profesionálních vojáků, ale i záložáků do 60
let (nebyl jsem schopen to ověřit, zda to lze odmítnout z důvodu svědomí,
ale říkal mi to jeden důvěryhodný plukovník). Novela též umožňuje, aby
se vojákem armády ČR stal občan jiného státu. To je obrovský potenciál
pro zneužití.

Začtvrté: členem je Turecko, které páchá léta genocidu kurdského
obyvatelstva. Podporuje také režim v Saúdské Arábii…

Musím pokračovat?

Ruským zájmem je minimálně, aby na našem území nebyly prvky
infrastruktury schopné je ohrozit. Radary, raketové systémy a tak podobně.
Myslím, že je to i v životním zájmu našich občanů.

V souvislosti se 17. listopadem, zkusme situaci u nás shrnout. Když Václav
Havel říkal, že musí pravda a láska zvítězit nad lží a nenávistí, kdo
tady šíří pravdu a kdo tady lže? Kdo šíří společenské smíření a
kdo nenávist? A kdo politicky směřuje nahoru a kdo dolů?

Pro mne je především zásadní otázka, kdo tady řídí hru na „rozděl(uj)
a panuj“? Zmanipulovat „milovníky starých pořádků“ a „opraváře“
je jednoduché. Frustraci druhé strany jsem také popsal. Explozivní směs je
na světě. Nic nového pod sluncem, je to klíčová metoda vládnutí.
Jediným řešením je se spolu bavit. Pochopit racionální jádra odlišných
stanovisek. Hledat domluvu na společném řešení. Nenechat se vyosit
placenými agenty „cizí moci“ zideologizovanými fanatiky. Definovat
společně, co je národní zájem.

Když slyším slovní spojení Pravda a Láska, vždycky si vybavím text
spisovatelky Lenky Procházkové:

Ve jménu spravedlnosti páchají křivdu Jménem mravnosti hájí nemravnost Ve
jménu zákona porušují zákon Ve jménu pravdy šíří lež Pod jménem cti
jednají bezectně Ve jménu dobra slouží zlu

Nic to ale nemění na tom, že poctivé hledání Pravdy a skutečné Lásky je
jedinou cestou k harmonizaci vztahů ve společnosti.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Británie odpověděla na obvinění ze sledování ruských vojenských
letišť

Britské MZV vysvětlilo počínání vojenských diplomatů, podezřelých ze
špehování ruských letišť, vykonáním jejich diplomatických povinností.
Londýn zdůraznil, že vojenští atašé absolvovali všechny povinné
prověrky.

Ministerstvo zahraničí Velké Británie komentovalo podezření vůči
britským vojenským diplomatům ohledně shromáždění údajů o objektech
Vzdušných a kosmických sil Ruska. Ministerstvo zdůraznilo, že vojenští
atašé dodržovali univerzální pravidla cestování v Rusku a absolvovali
všechny potřebné prověrky.

„Jde o obvyklou praxi pro vojenské atašé: cestovat po zemích v rámci
svých diplomatických povinností. V Rusku je to stejné. Vojenští atašé
byli podrobeni všem prověrkám, jež požadují ruské úřady," uvádí
komentář britského MZV Ruská služba BBC.

Zadržení několika britských vojenských diplomatů a občana USA oznámila v
úterý ruská média s odkazem na zdroj z ruských tajných služeb. Zadržení
jsou podezřelí z protizákonného sledování objektů Vzdušných a
kosmických sil RF.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Trump je jako Kissinger, zato Clintonová jestřáb. Zkušený diplomat Jan
Kavan vidí světýlko na konci tunelu

ROZHOVOR „Bílí muži, kteří volili Trumpa ve vzpouře proti chudobě, z
pocitu ponížení a bezmocnosti, se na výsluní stejně nevyšplhají, to
zůstane pevně v rukou elity bohatých, bankéřů z Wall Streetu a manažerů
nadnárodních korporací,“ analyzuje volební vítězství Donalda Trumpa
bývalý ministr zahraničí a předseda Valného shromáždění OSN Jan Kavan.
Ke světové bezpečnostní politice pak ještě uvádí: „Trump bude i
nadále prosazovat použití vojenských prostředků proti Islámskému státu,
ale už začal chápat, že tyto fanatiky nelze jednoduše vybombardovat. Takže
jistě nebude už nazývat islám „nesnášenlivým náboženstvím“, ale
soustředí svou kritiku na fanatické islamisty, jakými jsou například
al-Káida či skupiny, kterým se v Evropě a v USA říká „salafisté“.

Dalo se podle vás vítězství Donalda Trumpa v rámci současného vývoje
světové politiky očekávat? A lze předpokládat, že se svět po jeho
vítězství určitým způsobem změní? Z čeho bychom měli mít strach a
naopak v čem bude Trumpovo vítězství pozitivní pro ostatní svět?

Většina politiků a také značná část veřejnosti vítězství Donalda
Trumpa neočekávala, neboť byla významně ovlivněna sdělovacími
prostředky a výsledky výzkumů veřejného mínění. Já jsem to osobně
začal očekávat až poté, co Hillary Clintonová získala nominaci
Demokratické strany na úkor senátora Bernie Sanderse, o němž jsem byl
přesvědčen, že by byl schopen Trumpa výrazně porazit. Sanders i Trump
měli oba podporu odpůrců establishmentu, tradičních stran i politiků,
všech voličů, kteří byli frustrováni vysokou mírou korupce a
nesplněnými sliby známých klanů, ať už to byli Bushové nebo Clintonové
či jejich stoupenci. Z nich Trump pochopitelně nezískal ty Bernieho stoupence,
kteří navzdory obrovské kritice Demokratické strany zůstali vůči ní
loajální jako Sanders sám, a samozřejmě ty, kteří odmítali celý Wall
Street a systém na něj napojený.

Svět se po Trumpově vítězství jistě změní, i když zatím nelze přesně
odhadnout rozsah této změny, neboť Trump ihned po prvních konzultacích ve
Washingtonu dává najevo, že některé jeho předvolební sliby je ochoten
hodit přes palubu. Mezi ně bych počítal i slib, že zruší celou Obamovu
zdravotní reformu, tzv. Obamacare, což by připravilo asi 22 milionů
Američanů o současné zdravotní pojištění. Řada z nich by zaplavila
pohotovostní kliniky s přáním nechat si ošetřit i základní onemocnění.
Tohle Trump naznačil po dlouhém rozhovoru s Barackem Obamou a začal ustupovat.
Ústupek by se pravděpodobně mohl týkat pojištění pro lidi s minulostí
diagnóz chorob nebo pojištění pro mladistvé, které jim hradí rodiče.
Trump však současně bude chtít vyjít vstříc svým voličům a také
části republikánských zákonodárců, kteří dlouhodobě reformu odmítají,
a tak nevylučuji, že se pokusí reformu zrušit a pak navrhne novou, která
může některé aspekty Obamacare obsahovat. Tuto Obamovu reformu, i když
okleštěnou republikánskými zákonodárci, považuji za jeden z největších
Obamových úspěchů a její možné zrušení nevyhnutelně ublíží
milionům lidí včetně řady chudších voličů Donalda Trumpa.

A proč vlastně Trump vyhrál? Mají pravdu Tomáš Halík a spol., že je to
tím, že prý nevzdělaní lidé jsou manipulovatelní? Předvedl nám Trump
skutečně, že cestou k politickému úspěchu může být systematická
podpora strachu a negativních emocí? To například znamená posilování v
lidech jejich nechuť k uprchlíkům, homosexuálům a komukoli odlišnému.
Anebo je to úplně jinak? Prostě veřejnost v západních demokraciích i za
oceánem už nesnesla, že jim pořád někdo vnucoval cosi, s čím zásadně
nesouhlasí a co jim způsobuje existenční problémy. Jako je třeba tolerance
k nesnášenlivým náboženstvím a také k některým neschopným a
nepoctivým politikům?

Nelze vyloučit, že někteří voliči si plně neuvědomili Trumpovo
propojení na Wall Street a skutečnost, že jeho nejbližší finanční
poradci jsou duší Wall Streetu. Dnes je Trump obsazuje do významných postů
v americkém finančním světě. Navíc Trump získal voliče, kteří s ním
sdíleli jeho ostrou kritiku uprchlíků, homosexuálů či například potratů.
A samozřejmě oslovil i významné procento lidí méně vzdělaných a
špatně informovaných, které nyní čeká značné zklamání. To ovšem
neznamená, že byli manipulováni. Také kým? Za největší manipulaci jsou
zodpovědná média a z nich většina podporovala Clintonovou. Lidé chtěli
ovšem změnu a změnu nepochybně získali.

Trump nyní poněkud ustupuje i ze své protimuslimské rétoriky. Jednak mu
státní úředníci vysvětlili nerealizovatelnost vyhoštění milionů
muslimů, kteří nespáchali žádný trestný čin, i uzavření hranic lidem
s jiným náboženstvím. Bude ovšem ostře postupovat proti všem, kteří
porušili zákon. Dnes tvrdí, že se zaměří například na drogové gangy a
další kriminálníky, kterých mají mezi nelegálními přistěhovalci být
až dva miliony. Trump bude i nadále prosazovat použití vojenských
prostředků proti tzv. Islámskému státu, ale už začal chápat, že tyto
fanatiky nelze jednoduše vybombardovat, jak to hlásal během kampaně. Naopak,
v boji proti Islámskému státu bude Trump nutně potřebovat aktivní podporu
arabských států a všech umírněných muslimských organizací. Takže
jistě nebude nazývat islám „nesnášenlivým náboženstvím“, ale
soustředí svou kritiku na fanatické islamisty, jakými jsou Islámský stát,
al-Káida či skupiny, kterým se v Evropě a v USA říká salafisté, i když
nemají mnoho společného se salafisty, jak jim rozumí Střední východ. V
Evropě to zjednodušili a vnímají některé údajně teroristické skupiny
jako salafisty.

Neumím také odhadnout, jak bude rozlišovat mezi fanatickými wahhábisty a
saúdsko-arabským režimem, s nímž jsou USA stále úzce propojeny.
Předpokládám, že do 20. ledna 2017 některé své radikální proklamace
přeformuluje, což však v žádném případě neznamená, že by se jakkoliv
zařadil do současného systému, a zůstane ještě nějakou dobu
nepředvídatelným. Velkou změnu americké politiky už také naznačil jeho
telefonní rozhovor s Vladimirem Putinem. Ten samozřejmě odpovídá tomu, co
Trump sliboval. Během kampaně se otevřeně vyznával ze sympatií k
autoritativnímu vládnutí kremelského vůdce i ze snahy se s Ruskem dohodnout,
například na společném postupu třeba v Sýrii. S tím by Hillary
Clintonová jistě nesouhlasila, ale Bernie Sanders by proto měl značné
pochopení.

Sociolog, publicista a europoslanec Jan Keller říká, že na Trumpově
úspěchu má velký podíl nový trend v USA, kdy se mnoho firem stěhuje
zejména do Asie, kde jsou běžné nízké výdělky, a celkově tedy i
výrobní náklady. Proto tam prý začíná markantně ubývat příslušníků
střední třídy, a tak skončil i tolik opěvovaný americký sen. Existuje
podobný problém i v ostatním vyspělém světě? Skutečně se zásadním
způsobem rozevírají nůžky mezi minoritní elitou a většinovou
společností, kde je jen minimální šance k tomu, jak zlepšit svoje
existenční postavení?

Ano, nůžky mezi minoritní bohatou a mocnou elitou (k níž patří ale i
Donald Trump) a většinovou společností se rychle rozevírají, ale to není
nějaký zcela nový úkaz. Předpokládám, že Trump se bude snažit dostat
některé americké firmy z Číny zpět do USA, ale pochybuji, že by v tom
mohl být jakkoliv významně úspěšný, protože výroba v Číně těmto
výrobcům obrovsky snižuje náklady. Nevím, čím by jim Trump mohl tyhle
ztráty vykompenzovat. Na druhé straně jistě sáhne k některým
prostředkům obchodní války s Čínou, i když i tato válka bude mít své
hranice vzhledem k síle čínských investic na území USA. Nezapomínejme,
že USA jsou čínským dlužníkem.

Trumpovi se asi podaří získat jistá nová pracovní místa pro americké
nezaměstnané, zvláště pro ty, kteří budou moci najít uplatnění ve
zbrojním průmyslu. Současně Trump asi dostojí svému slibu nutit evropské
členské státy NATO, aby zvýšily své příspěvky do aliančních výdajů,
které nyní asi ze 70 procent hradí Spojené státy. To je pro amerického
byznysmena Trumpa nepřijatelné. Povede to ke tlaku na členy Aliance, aby se
jejich výdaje na obranu začaly přibližovat k původně slíbeným dvěma
procentům národních rozpočtů. To bude mít dopad i na nás, neboť k této
hranici máme hodně daleko.

Z vítězství Trumpa se radují všichni, kdo odmítají imigranty. Lze říci,
že tímto je definitivně jasné, že v Čechách si už žádný politik,
který to myslí vážně, nedovolí přijímat muslimy? A vůbec obecně v
Evropě, viz názory německé CSU… Může se stát, že už nebudou chtít
politici riskovat případné problémy, které s imigranty přicházejí?
Jenže další informace svědčí o tom, že z Afriky stejně budou přicházet
miliony migrantů a že tomu nebude možné zabránit… Jaký může být
další vývoj ohledně této situace?

Je přinejmenším naivní se domnívat, že vítězství Trumpa bude znamenat
konec přistěhovalectví. Mexiko jistě odmítne postavit zeď na svých
hranicích, jak to Trump vyžadoval, a tak jsem zvědavý, kdo takovou výstavbu
bude financovat. Projekt to bude velmi nákladný, a navíc si myslím, že jeho
výsledek bude poněkud nejistý. Trump v poslední fázi volební kampaně
začínal mírnit svoje původní ostré výpady proti Hispáncům, jichž
miliony žijí v USA. Jistě si pamatujeme, jak Trumpa poškodil útok na
hispánského důstojníka, který zahynul v Afghánistánu, a na jeho americkou
rodinu.

V Čechách, pokud vím, jsme zatím přijali 12 uprchlíků z těch, které
nabízela Evropa. U nás tedy převládá strach z muslimských uprchlíků, ale
ti u nás v podstatě žádní nejsou, nebyli a v nějakém viditelném
množství ani nebudou. Je pochopitelné, že sem ani nechtějí. Kdo by chtěl
žít v zemi, kde je nevítaným hostem? Vlnu strachu a nedůvěry však nelze
oslabovat fakty. A Trumpovo vítězství je jistě větrem do plachet těch,
kteří na podobných obavách postavili své volební programy. To bude mít
ale větší než na nás dopad na politickou budoucnost madame Le Penové ve
Francii či Geerta Wilderse v Nizozemsku. Může to pomoci například i
Norbertu Hoferovi v Rakousku. Populistických hnutí je v Evropě více a
většina je poměrně extrémně pravicových. Existují však i populistická
hnutí, která jsou úspěšná právě především proto, že jdou proti
tradičním stranám, aniž riskují nahnědlost. Mezi ně bych řadil třeba
italské Hnutí pěti hvězdiček (Movimento 5 Stelle) Beppe Grilla. Povzbudí
to populistická protiimigrační hnutí a strany v zemích, které již mnoho
uprchlíků přijaly nebo kam další uprchlíci směřují. Předpokládám,
že to ovlivní i rétoriku některých našich politiků, ale nedovedu si
představit, že by to mohlo přivodit změnu postoje české vlády.

Je ovšem třeba rozlišovat. Z Afriky do Evropy nepřicházejí jen muslimové,
a určitě ne lidé, kteří utíkají z války nebo ze strachu o život a na
něž se vztahují Ženevské konvence, jež je stále nutné dodržovat. Jistě
se zvýší tlak na potřebu čelit důvodům, díky nimž lidé opouštějí
své domovy. Utíkají-li před bídou, pak je třeba se zaměřit na boj proti
extrémní chudobě, což už delší dobu prosazuje OSN, a to třeba Donald
Trump, pokud vím, nikdy nezpochybňoval. Trump samozřejmě nebude chtít
dovolit, aby USA nesly zdaleka největší finanční břemeno takovéto pomoci.

Když si vzpomeneme na to, jak bylo veřejné mínění směrováno ještě
před dvěma lety, nebylo vůbec přijatelné přistupovat ke složitému
problému migrace způsobem, jaký teď zcela otevřeně prosazuje Trump. A
nyní i v baště demokracie – ve Velké Británii – se rozšířila
xenofobie vůči východoevropským přistěhovalcům. Jakou odezvu můžeme v
této souvislosti očekávat v Evropě a také v ČR, co bude vlastně
prosazovat politický mainstream?

Ano, máte pravdu. V Británii pro Brexit hlasovali lidé z důvodů ne
nepodobných těm, které motivovaly stoupence Donalda Trumpa. Také se řada z
nich rekrutovala z podobných sociálních skupin. Pochybuji ovšem, že by
většina hlavních evropských politiků náhle převlékla kabát a zaujala
xenofobní postoje. To by bylo zcela v rozporu s evropskými hodnotami,
zvláště se sociálnědemokratickými postoji v Evropě. Ovšem v zájmu
svého politického přežití se tito politici budou muset ihned vážně
zamyslet nad důvody, proč lidé podporují populistické přístupy, proč
sdílejí kritiku existujícího establishmentu, odsuzují obrovskou korupci,
nekompetentnost elit, nekontrolovatelnou moc bank apod.

Tedy proč lidé s velkými sympatiemi naslouchají hlasu těch, kteří
přišli do politiky s tím, že oni nejsou politiky a nemají s politickou
elitou nic společného, jako například Donald Trump nebo třeba i Andrej
Babiš. Řada z těchto hnutí na politické scéně zůstane a po čase se
svým způsobem zařadí do nového „mainstreamu“. S jejich argumentací a
oprávněnou kritikou je však nutné se vypořádat. Ti, kteří to budou
ignorovat nebo se domnívat, že jde jen o přechodný jev připomínající
Věci veřejné, politicky nepřežijí. Při obraně hodnot bude nutné
citlivě oddělovat zrna od plev, demagogii od věcných analýz, populistická
hesla od oprávněné kritiky.

Blíží se volby v Německu, ve Francii, v Rakousku. V kontextu Brexitu i
dalších událostí, do jaké míry může nastat situace, že kandidáty typu
Trumpa budou volit i lidé v Evropě? Mimochodem, v USA se objevily násilné
nepokoje v ulicích, protože spousta lidí nedokáže přijmout nového
prezidenta. Můžeme i něco podobného očekávat i u nás, když nemalá
část populace nenávidí Miloše Zemana?

Už jsem sdělil, že vítězství Trumpa povzbudí podobné kandidáty i v
Evropě. Úspěch mohou zaznamenat zvláště ti z nich, kteří jsou mediálně
zdatní, mají významné finanční zdroje a pohybují se v prostředí, kde
politická elita dogmaticky lpí na udržení status quo, na otřelých
frázích, na zprofanovaných tvářích, a kde již není schopna obnovit
přímou komunikaci s občany. Protesty proti novému prezidentovi v USA
včetně těch násilných, kterých je menšina, v čase utichnou. Lidé zatím
reagují na skutečnost, že poprvé v čele státu stane člověk, který
nešetřil vulgárními výroky a především urážkami žen, Hispánců,
černochů, homosexuálů a dalších menšin, což je pro mnohé nestravitelné
a dávají to najevo hesly jako „Trump není můj prezident“.

Jsem přesvědčen, že Trump po 20. lednu začne tyto výroky obrušovat a
uhlazovat. Uvidíme, zda svou rétoriku upraví i nově jmenovaný hlavní
poradce Stephen Bannon, dosud ředitel alternativního serveru Breitbart News,
který je veřejnosti známý svými antisemitskými a islamofobními útoky,
neskrývaným rasismem včetně jistých sympatií ke Ku-klux-klanu. Bannon
například souhlasí s obnovením kontaktů s Ruskem, ale jednat s ním chce
jen „z pozice síly“, což kdysi hlásal Ronald Reagan. Nedomnívám se, že
by se Bannon mohl významně změnit.

A Trump ho vtipně ve svém týmu balancuje novým personálním šéfem
Bílého domu Reincem Priebusem, předsedou Národního výboru Republikánské
strany, tedy toho stranického establishmentu, s nímž měl Trump dlouhodobě
otevřené spory. Priebus sám byl a je Trumpovi poměrně oddaný. Je však
jasné, že nesdílí Bannonův rasistický, zvláště antisemitský postoj.
Tahle snaha ve vlastním táboře vytvářet jistou rovnováhu mezi
soupeřícími jednotlivci či skupinami je metoda Trumpovi blízká z jeho
podnikání.

Změnou bude jistě i postoj k velkým globalizačním obchodním dohodám,
například k TTIP, která je sice výhodnější pro USA než pro Evropu, ale
Trump ji vnímá jako symbol globalizace, kterou odmítá. Řadě z nás TTIP
chybět nebude.

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, teď se vyjádřil i
k dění v Sýrii. Řada republikánů má ale k tomu naprosto jiné názory.
Jaký postoj převáží a jaký byste si přál, aby převážil? Mimochodem, v
Moldavsku a v Bulharsku teď vyhráli proruští kandidáti. A spousta lidí na
Ukrajině se bojí toho, že směr politiky USA bude spíš orientovaný na
vnitrostátní problémy USA a oni zůstanou napospas Rusku…

Již jsem zmínil Trumpův téměř okamžitý vstřícný telefonát Vladimiru
Putinovi. Domnívám se, že Trump si bude přát nekonfrontační vztah s
Ruskem, takový realistický „business as usual“, který preferoval
například Henry Kissinger. Trumpovi se sice nepodaří obnovit bipolární
svět, v němž by stejně chtěl hrát první housle, ale na jisté formě
spolupráce s Ruskem se bude moci shodnout. K řešení složité situace v
Sýrii by to nepochybně přispělo a lidé by již zbytečně neumírali. Pokud
se ptáte na mé preference, tak bych pochopitelně uvítal mírové a
diplomatické řešení, kdy by si lidé mohli zvolit vládu v demokratických
volbách pod kontrolou OSN i OBSE a kde by měly menšiny zaručeny základní
práva, a to včetně práva Kurdů na širokou autonomii. Pragmatik Trump k
tomu může přispět více než „jestřábí“ Clintonová.

Pro Donalda Trumpa nebude zahraniční politika nikdy osobní prioritou.
Nevrátí se sice k izolacionismu americké dávné minulosti, ale jeho hlavním
zájmem bude upravovat vnitrostátní uspořádání k obrazu svému a k
vlastnímu prospěchu. Pokud by se kyjevská vláda přestala orientovat na
americké jestřáby a začala by plnit minské dohody včetně práva
dnešních separatistických republik na významnou autonomii v rámci
zachování teritoriální integrity Ukrajiny, tak by se i Ukrajina mohla
dočkat mírového a pragmatického kompromisního řešení. Ani v Sýrii, ani
na Ukrajině neexistuje vojenské řešení.

A pragmatik Trump by mohl pochopit, že nelze zvrátit situaci na Krymu ani
vojensky, ani sankcemi. Sankce nakonec jen ubližují obyčejným občanům, ale
v žádném případě nemohou dotlačit autoritativní vůdce, jakým je
Vladimir Putin, ke změně politiky. Měli bychom se poučit i z historie
uplatňování sankcí, od Kuby třeba po Irán. A nakonec Rusko nepřestane
poukazovat na odtržení Kosova jako na neoddiskutovatelný precedens, na který
se odvolává i vyhlášení nezávislosti Krymu.

Trump razil heslo, že chce vrátit Americe její velikost. To samozřejmě
není originální nápad. Již Margaret Thatcherová razila heslo „Lets make
Britain Great again“. Na to dnes obdivně vzpomínají stoupenci Brexitu. A
čeká je zklamání. Uvidíme, zda „bílí muži“, kteří volili Trumpa ve
vzpouře proti chudobě, z pocitu ponížení, frustrace a bezmocnosti,
získají pocit jistého uspokojení jen z vědomí, že menšiny všeho druhu
na tom nebudou lépe a mnohé spíše dopadnou hůře. Na výsluní se však
nevyšplhají. To zůstane pevně v rukou elity bohatých, bankéřů z Wall
Streetu, manažerů nadnárodních korporací a jim podobných. Škoda že se
zatím nerýsuje nějaká pragmatická spolupráce stoupenců Bernieho Sanderse
s přívrženci Donalda Trumpa na vybraných a specifických faktorech
vnitrostátní politiky. Hranice mezi levicí a pravicí je nesmazatelná.
Principy sociálního státu či sociální spravedlnosti se nestanou denním
chlebem miliardářů, ale korupce by se mohla stát terčem mnohých.

V zahraniční politice jsem schopen s jistou dávkou mně blízkého optimismu
a s přivřením jednoho oka vidět světýlko na konci tunelu. Je jen mihotavé,
a pokud se naplní obavy z povzbuzení nahnědlých populistů, tak by mohlo
svítit jen některým.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Na budovu velvyslanectví Ruska v Kyjevě házeli Molotovovy koktejly. VIDEO

Ukrajinští radikálové házeli Molotovovy koktejly na budovu velvyslanectví
Ruské federace v Kyjevě. Stalo se to v noci na 10. března. Několik
výtržníků házelo lahve se zápalnou směsí za plot diplomatické mise k
hlavnímu vchodu. Podle informace, kterou máme k dispozici, byli výtržníci
okamžitě zadrženi.

Video s útokem na diplomatické zastupitelství zveřejnila na své
facebookové stránce jedna z jeho účastníc.

Včera házeli radikálové na budovu velvyslanectví kamení, vajíčka a
lahvičky s jódem a briliantovou zelení. Dřív už výtržníci v maskách
použili bejsbolové pálky k demolování automobilu diplomatické mise. Kromě
toho házeli na území velvyslanectví dýmovnice.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Safronkov: NATO nedosáhla svých cílů ve výcviku afghánských vojáků

Mise zemí NATO pro školení afghánských silových struktur nedosáhla dosud
svého cíle, prohlásil ve čtvrtek náměstek stálého ruského zástupce
při OSN Vladimir Safronkov.

„Domníváme se, že hlavní odpovědnost za nynější vývoj událostí v
bezpečnostní sféře a za školení afghánských silových struktur spadá na
země NATO, jež dosud nedosáhly vytčených cílů. Nevyřešené zůstaly
také četné další úkoly mezinárodních sil pro pomoc bezpečnosti, které
opustily Afghánistán," prohlásil Safronkov na zasedání Valného
shromáždění OSN věnovaném Afghánistánu.

Koalice v čele s NATO ukončila bojovou misi v Afghánistánu 31. prosince 2014.
Od 1. ledna 2015 zahájila Aliance v této zemi novou vojenskou operaci za
účasti 12 tisíc vojáků, jejichž úkolem je školení a konsultování
afgánských silových struktur. V této misi hodlá NATO pokračovat v
Afghánistánu také po roce 2016.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Velvyslanec USA: USA budou tlačit na Rusko, aby byl Krym navrácen Ukrajině

USA budou nadále tlačit sankcemi na Rusko, aby vrátily Krym Ukrajině, řekl
ve středu americký velvyslanec v Moskvě John Tefft.

„Cílem sankcí USA je ochránit Krym, tlačit na Rusko, aby byla ukončena
okupace a poloostrov byl navrácen Ukrajině," řekl Tefft během besedy „otázky-odpovědi"
na webové stránce velvyslanectví na Facebooku.

Současně s tím Tefft řekl, že „celá řada sankcí proti Rusku" byla
zavedena ze strany USA na adresu konkrétních osob a společností „kvůli
nezákonné činnosti Ruska na Ukrajině". „Tyto sankce byly zavedeny takovým
způsobem, aby změnily ruskou politiku ve vztahu k Ukrajině, ale zároveň aby
zmenšily jejich vliv (sankcí) na ruský národ," řekl diplomat.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Rusko se dohodlo s USA o přípravě kosmonautů k meziplanetárním letům

Rusko uzavřelo s NASA dohodu o programu pozemní izolace k tréninkům posádek
kosmonautů k budoucím letům na jiné planety, řekl novinářům ředitel
Institutu lékařsko-biologických problémů RAV Oleg Orlov.

První experiment v rámci ideologie vytvoření Mezinárodního centra pro
zajištění meziplanetárních letů proběhne na podzim 2017, řekl Orlov.
Podle jeho slov komplex mezinárodního centra bude uveden do provozu v
nejbližší době.

Institut uskutečnil prezentaci projektu, v jehož rámci má být do roku 2021
provedeno několik experimentů pozemní izolace, které budou trvat od
několika týdnů do jednoho roku.

Největším izolačním experimentem, který provedlo Rusko společně s
Evropskou kosmickou agenturou, byl Mars-500. Během třetí etapy projektu,
která imitovala let na Mars, šest dobrovolníků strávilo ve speciálním
komplexu 519 dní. Experiment byl úspěšně dokončen v listopadu 2011.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Libor Rouček: ČSSD byla před Zemanem, bude i po Zemanovi!

EVROPAN LIBOR ROUČEK Listopad 1989 byl splněný sen, ale udělali jsme chyby!
Také postup při rozdělení Československa vytýká bývalý místopředseda
Evropského parlamentu Libor Rouček tehdejší hlavě státu Václavu Klausovi.
A v jakém stavu je dnes demokracie? „Pokud nedemokratické názory
nezískají většinu, o naši demokracii obavy nemám. V tomto okamžiku ji
nemají,“ říká Rouček. A SPD v čele bezpečnostního výboru? „Věřím,
že ostatní strany toto nepřipustí.“ Zmiňuje i to, že někteří lidé v
ČSSD nemají jiný program než se zabývat osobností prezidenta Miloše
Zemana.

Opět se blíží výročí 17. listopadu. Co vám vyjde, když srovnáte vaše
představy po roce 1989 se současností? Já jsem zažil 17. listopad ve studiu
Hlasu Ameriky ve Washingtonu. O tom, co se dělo na Národní třídě v Praze v
tehdejším Československu ve východní Evropě, jsem informoval. Když 17.
listopad přišel, bylo to pro mě splnění snu, který jsem si v sobě nesl od
dětství a od sovětské okupace v roce 1968. Tehdy se mi splnil. Sen byl, že
naše země bude svobodná, demokratická jako bylo Rakousko, že u nás nebudou
vojska, že se sami budeme moct rozhodnout, co budeme chtít dělat. To se v
listopadu 1989 podařilo a bylo jen na nás, co se svým snem, se svou svobodou
uděláme. Jak víme, sovětská vojska odešla, měli jsme svobodné volby,
sami jsme se rozhodovali. Myslím si, že jsme se rozhodovali dobře, i když
byly dvě záležitosti, které poznamenaly náš vývoj.

Které události to podle vás byly?

První byla Klausova divoká privatizace. Když se privatizovalo, zhaslo se.
Nebyl vytvořen jasný právní rámec a jak říkal Klaus: peníze jsou až na
prvním místě. Výsledkem byly stovky nebo tisíce zkrachovalých a
vytunelovaných podniků. Já pocházím z Kladna. Zkrachoval i podnik, kde jsem
také kdysi pracoval a všichni mí příbuzní, Kladenská Poldovka. To byla
cena za chyby, které se udělaly a jako společnost nás stála stovky miliard
korun. Trvalo pak dalších deset patnáct let, než se situace stabilizovala. V
Klausově ekonomické reformě byla také chyba, že jsme se prezentovali jako
země levné pracovní síly. V podstatě trvalo dvacet let, než tato
odcházející vláda povědomí změnila. Nemůžeme konkurovat ve světě
levnou pracovní silou, vždyť jinde je ještě levnější, musíme konkurovat
svými znalostmi, vědomostmi, umem. Vidíme za poslední dva tři roky, že
rostou platy a horko těžko po letech doháníme vyspělejší země a ještě
dlouho je dohánět budeme. Druhá věcí, která mě mrzela, bylo rozbití
Československa bez referenda, bez toho, aniž by se k tomu mohli občané
vyjádřit. Ano, Klaus a Mečiar vyhráli volby, Václav Klaus ale kandidoval do
Federálního shromáždění, jeho úlohou bylo federální stav bránit, ne
jej rozbít. Ve volebním programu to neměl stejně jako Mečiar, jako to
neměla žádná politická strana kromě Slovenské národní strany, která
získala pár procent. Když si shrneme těch 28 let, to byly dvě chyby, které
mě mrzí a na které jsme doplatili. Jinak je vývoj pozitivní, máme svobodu,
můžeme se rozhodnout, koho si zvolíme, zda chceme být v EU nebo nechceme, s
tím jsem spokojen. V jakém stavu je naše demokracie? Někteří vidí
ohrožení v Andreji Babišovi a Miloši Zemanovi. Sám Andrej Babiš tvrdí,
že právě on chce realizovat to, o čem jsme tenkrát snili: Fungující
ekonomika, úspěšné rodinné firmy, infrastruktura, fungující státní
správa…

Co je v demokracii důležité, a ukazuje se to nejen u nás, ale konec konců i
ve Spojených státech, je Ústava, právní stát, občanská společnost.
Naše Ústava je velmi dobrá, má spoustu vah a protivah. Kdyby přišel někdo,
kdo by chtěl naši demokracii vychýlit jiným směrem, systém, který tu
máme, mu v tom zabrání. Andrej Babiš vyhrál volby, to nikdo nezpochybňuje,
ale dostal 30 procent. Nemyslím si, že Andrej Babiš nás chce vychýlit, jak
někdo říká směrem na Východ. Není nacionalista, není ideolog, je spjatý
s byznysem. Když se sečetly výsledky, hned říkal, že není proti EU, není
proti NATO. Samozřejmě má představy o tom, že by stát měl fungovat jako
firma, ta musí být efektivní, což je v pořádku. Ale pokud nejsme v
nějaké německé firmě, tak ve firmě není spolurozhodování a směr
určují vlastníci, akcionáři. Ve společnosti, v demokracii je to něco
jiného. I kdyby chtěl republiku vychýlit v tomto směru, nemá k tomu sílu.
Jak v Poslanecké sněmovně, tak v Senátu mu to neprojde. A pokud jde o
prezidenta Zemana, naznačil, že může být i vláda bez důvěry. Ale naše
Ústava nebo Ústavní soud a další instituce, by zabránily nějakým
excesům, které by šly za rámec naší demokracie. Proto, pokud
nedemokratické názory nezískají většinu, o naši demokracii obavy nemám.
A v tomto okamžiku ji nemají. Samozřejmě, když voliči zvolili devět stran
do Parlamentu, nebude jednoduché vytvořit efektivní většinovou vládu. Ale,
když se podíváme kolem, v Holandsku půl roku tvořili vládu a v Německu ji
také ještě nemají. Takže klid, věci mají dynamiku, bude se postupovat
krok za krokem, nevidím to jako ohrožení demokracie.

Jak hodnotit poslední politickou produkci Miloše Zemana? Je v kondici vyhrát
prezidentské volby? A bylo by to dobře s ohledem na jeho způsob řešení
povolební situace? Neviděl jsem ho velmi dlouho. V televizi vypadá, že jeden
den v kondici je, druhý den, jako například při schůzce, kterou měl s
Andrejem Babišem v Lánech, už tak dobře, abych to řekl kulantně, nevypadá.
Myslím si, že by bylo v zájmu Miloše Zemana, pokud chce kandidovat ve
volbách, chce být zvolen, dal karty na stůl, předložil voličům svou
lékařskou zprávu o svém zdravotním stavu, aby voliči měli jistotu, že je
zdravý, aby měli jistotu, že nepůjdou za půl roku, za rok k volbám znovu.
Bylo by to fér, aby vyvrátil nejrůznější fámy, které po republice
kolují o jeho zdravotním stavu.

Na Facebooku jste napsal: „Udivuje mne kolik lidí v ČSSD se stále dívá na
Miloše Zemana jako na nějakou záchranu či spásu. Je to sázka na mrtvého
koně. Při vší úctě, i kdyby byl Miloš Zeman zvolen na druhé
prezidentské období, jeho zdravotní stav mu sotva dovolí toto období
důstojně a zdárně dokončit. ČSSD se musí začít dívat do budoucnosti,
ne neustále do minulosti…“ Jak jste to myslel?

Uváděl jsem to v souvislosti s ČSSD. ČSSD byla tady před Milošem Zemanem a
bude tady, sice nevíme v jaké formě a kondici, i po Miloši Zemanovi. A mně
to připadá, že někteří lidé nemají žádný jiný program, žádné
jiné představy, nemluví o ničem jiném než o Miloši Zemanovi. Kdyby se
stalo, že Miloš Zeman najednou umře, tito lidé se nemají o co opřít a to
je velmi málo.

Co se týká cesty prezidenta do Ruska, jak na ni nahlížíte a jak se teď v
souvislosti se sestavováním nové vlády mohou naše vztahy s Ruskem změnit?

Česká republika je členem EU, je členem Severoatlantické aliance. 84
procenta našeho zahraničního obchodu je se zeměmi Evropské unie, třetina s
Německem. S Ruskem jsou to necelá dvě procenta. To neznamená nesnažit se
diverzifikovat náš obchod, ale realita je, že jsme spjati po všech
stránkách se zeměmi, které tvoří EU. To neznamená mít k Ruské federaci
nepřátelské stanovisko, naopak. Ale k přátelství a důvěře jsou potřeba
dva partneři. A stále je tu několik let problém, který se jmenuje anexe
Krymu, stále nedořešený konflikt na Donbasu, kde je Ruská federace
přítomná na území jiného státu. Tento problém nevyřeší Česká
republika, je potřeba ho řešit na mezinárodní scéně. Snaží se o to jak
EU, tak jednotliví státníci. Cesta Miloše Zemana se nijak nevymyká, pokud
bude hájit ty názory, principy a hodnoty, které hájí ostatní státníci
například ve Francii a Německu. Ano, i Německo se snaží i přes sankce s
Ruskem obchodovat, ale drží se určitých principů. Pokud se jich Miloš
Zeman bude držet, nikdo ho kritizovat nebude. I kdyby jelo pět letadel s
obchodníky, kdyby nějaké kontrakty uzavřeli, je to pro nás dobré, ale je
potřeba vše vidět v celkovém kontextu. Rusko, Ruská federace, ať politicky,
obchodně, kulturně-civilizačně není alternativa například Evropské unii.

Okamurova SPD nejspíše obsadí funkci šéfa bezpečnostního výboru
Sněmovny. Je to dobrá volba? Jak vedení Sněmovny, tak výbory by měly být
obsazeny podle výsledků voleb. A to znamená podle proporčního zastoupení.
Otázkou je, zda šéfem bezpečnostního výboru by měl být přestavitel
strany, o které se ví, že se staví proti základním atributům naší
zahraničněpolitické orientace. SPD se tím netají, říkala to v
předvolební kampani a říká stále, že je za vystoupení z EU a NATO. Když
se podíváme na Facebook, většina jejich poslanců jsou například členy
skupiny, která říká pryč z EU a NATO, Rusko je náš opravdový přítel.
Nikdo jim nebrání tyto názory prosazovat, protože máme svobodu a žijeme ve
svobodné zemi. Ale nemohou očekávat, když je tento jejich názor tak
výrazně menšinový, že by například měli dostat předsednicví
bezpečnostního výboru. Věřím, že ostatní strany toto nepřipustí.

Na závěr, jak Vy strávíte letošní 17. listopad?

Budu v Praze a půjdu se projít, doufám, že nebude pršet. Zajímá mě, jak
si mladší generace připomíná 17. listopad.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ministerstvo dopravy Ruska hrozí reakcí na situaci s letounem Aeroflotu v
Londýně

Rusko po incidentu s letadlem společnosti Aeroflot v Londýně může použít
podobné opatření proti britským leteckým dopravcům, informovalo ruské
ministerstvo dopravy.

Na ministerstvu také uvedli, že koordinační centrum pro bezpečnost
letectví pošle Velké Británii žádosti o důvody kontroly ruských letadel.

„V případě absence vysvětlení považuje ruská strana tato opatření
proti našim letadlům za protiprávní a také si vyhrazuje možnost podobných
opatření vůči britským leteckým dopravcům," uvádí se ve zprávě.

V předvečer britská policie a celní úřady provedly na letišti Heathrow
prohlídku letadla ruské společnosti Aeroflot

Velvyslanectví Ruska v Londýně poslalo britskému ministerstvu zahraničí
nótu a požádala o vysvětlení.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Cíl: Rusko. Zeman odletěl za Putinem

Na pětidenní státní návštěvu Ruska dnes z Prahy odletěl prezident Miloš
Zeman. Na jedné z jeho posledních zahraničních cest před lednovými
prezidentskými volbami ho doprovází početná skupina českých podnikatelů,
kteří budou na seminářích v Moskvě a uralském Jekatěrinburgu diskutovat
o rozšíření kontaktů s ruskými firmami. Podepsány mají být kontrakty za
víc než 20 miliard korun. Politickým vyvrcholením Zemanovy návštěvy bude
úterní schůzka s ruským prezidentem Vladimirem Putinem v Soči.

S prezidentem do Ruska odcestoval ministr průmyslu a obchodu Jiří Havlíček,
členy delegace jsou také kancléř Vratislav Mynář, ředitel zahraničního
odboru Rudolf Jindrák i šéf hradních poradců Martin Nejedlý, jehož
dřívější kontakty s ruským podnikatelským prostředím kritizují
prezidentovi odpůrci. Zemana na cestě doprovází manželka Ivana.

Program státní návštěvy je bohatý, Zemana kromě rozhovorů s Putinem a
premiérem Dmitrijem Medveděvem a podnikatelských seminářů čeká
otevření výstavy pokladů Pražského hradu v moskevském Státním
historickém muzeu, pietní ceremoniál u památníku československých
legionářů v Jekatěrinburgu, prohlídka uralského závodu na kompletaci
českých letadel, převzetí čestného doktorátu nebo udělení státních
vyznamenání veteránům druhé světové války. V plánu cesty je rovněž
schůzka s bývalým sovětským prezidentem Michailem Gorbačovem. Zpět do
Prahy se česká delegace vrátí v pátek. V nedávném rozhovoru pro ruskou
agenturu TASS Zeman za důležité téma své besedy s Putinem označil
dvoustranné hospodářské vztahy, mimo jiné otázku povinné lokalizace
výroby českých společností v Rusku. Rezervy prezident vidí i v možnosti
českých investic do ruské ekonomiky. Ze zahraničních témat bude zřejmě
předmětem rozhovoru mezinárodní spolupráce v boji s terorismem a spirála
sankcí, jimiž jsou zatíženy hospodářské kontakty Západu s Ruskem. Ing.
Miloš Zeman BPP První přímo zvolený prezident ČR prezident České
republiky Sympatizovat Profil Položit dotaz Odpovědi Hodnotit Štítky

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
„Bílá labuť“ se vrátí do nebe

Do konce tohoto roku začne nové technické vybavení a modernizace
Kazaňského leteckého závodu pojmenovaného po Gorbunovovi pro výstavbu
raketových bombardérů Tu-160, píše Rossijskaja gazeta.

„Modernizace závodu už začala jako projekt. V roce 2016 ukončíme
projektování ve čtyřech projektech, dostaneme posudek státní expertizy a
zahájíme vybavení novou technikou", prohlásil prezident Sjednocené letecké
korporace Sljusar.

Jak oznámila tisková služba korporace, vzhled „Bílé labutě" zůstane
stejný, jeho „náplň" bude však obnovena na 100 procent. Na raketový
bombardér bude instalováno nejmodernější radioelektronické zařízení,
což umožní zvýšit bojovou efektivitu letadla 2,5krát.

Jak oznámili na Ministerstvu obrany RF, sériová výroba raketových
bombardérů má začít v roce 2023, a Vzdušné a kosmické síly Ruska
plánují nakoupit nejméně 50 těchto strojů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Turecká policie hledá potenciální sebevražednou atentátnici z Ruska

Turecká policie hledá občanku Ruské federace Kristinu Tichonovovou, jedná
se zřejmě o sebevražednou atentátnici, informoval ve čtvrtek portál
Habertürk s odvoláním na zdroj na polici.

Podle informace zdroje tureckého portálu je osmnáctiletá Tichonovová
pocházející z Dagestánu podezřelá z toho, že je členkou teroristické
skupiny Islámský stát (IS, v Rusku zakázaná). Dívka dorazila do Istanbulu
z Moskvy 18. února a poté oznámila svým přátelům v Dagestánu, že se „chystá
odpálit v Turecku, aby se dostala do ráje". Informaci o hrozbě předala
turecká rozvědka všem útvarům silových struktur.

Dřív už byla v Turecku zadržena dívka z Ruska, která chtěla vstoupit do
řad Islámského státu. V roce 2015 odletěla studentka Moskevské univerzity
Varvara Karaulovová tajně, bez vědomí rodičů, do Istanbulu, kde ji
zadrželi spolu se skupinou dalších lidí z Ruska, kteří se snažili
proniknout do Sýrie. V říjnu roku 2015 byla Karaulovová zatčena.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Bývalý premiér Francie: v Evropě se nahromadilo mnoho neshod s USA

Evropa musí vypracovat s USA více vybalancované vztahy, myslí si bývalý
francouzský premiér Francois Fillon.

„Se zvolením Donalda Trumpa přišel čas říci „Stop!" a přinutit
Evropany vybudovat více rovnovážné vztahy se Spojenými státy," prohlásil
Fillon během posledního kola jednání primárek pravice a tváří
politického středu, kteří bojují o možnost projít do voleb hlavy státu,
jež se odehrají na jaře roku 2017.

Fillon přitom upozornil na to, že přestože Amerika je důležitým spojencem
EU, u Evropanů se i do zvolení republikána nashromáždilo mnoho neshod s
Washingtonem.

„Nebyl to pan Trump, kdo zasel chaos na Blízkém východě, či vykonal
invazi do Iráku. Nebyl to pan Trump, kdo si přál umístit systémy
protiraketové obrany u ruských hranic. Nebyl to pan Trump, kdo se zasloužil o
to, že se americké soudy vměšují do života evropských společností,"
řekl Fillon.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Zacharovová komentovala Kličkův výrok „promiňte, ale já jsem z Ukrajiny“

Mluvčí ruského ministerstva zahraničních věcí Maria Zacharorová si na
své facebookové stránce zaironizovala nad dalším neobyčejným
prohlášením kyjevského starosty Vitalije Klička z jeho interview pro
televizní stanici Al-Jazeera.

„Ještě vám nikdo neřekl, že v případu s interview, které Vitalij
Kličko poskytl televizi Al-Jazeera, jde o nesprávný překlad?" napsala
Zacharovová a doplnila svůj komentář výňatkem z interview.

Novinář arabské stanice požádal Klička, aby komentoval prohlášení
organizace Amnesty International, podle kterého Ukrajina porušovala v době
válečných akcí na Donbasu lidská práva. „Bráníme svou zem",
odpověděl kyjevský starosta a dodal, že neví, odkud vzala Al-Jazeera tuhle
„informaci".

Na otázku novináře Al-Jazeery o tom, jestli vůbec slyšel, že existuje
taková organizace Amnesty International, odpověděl: „Promiňte, ale já
jsem z Ukrajiny". A to bylo jediné, čím dokázal Kličko reagovat na tuto
otázku.

Zacharovová tvrdě reagovala na slova svého kolegy a poradila Tonerovi, aby
svá slova neadresoval Rusku, ale svým kolegům. „Když už je takový
idiomatický styl vlastní americkým diplomatům".

Poté věnovala řada médií pozornost tomu, že věta „put up or shut up",
kterou použil americký diplomat, nemá ve své podstatě tak urážlivý smysl,
jaký v něm uviděla Zacharorová, a její reakci označila za nesprávný
překlad.

Mluvčí ruského ministerstva zahraničí ale po podobných prohlášeních
zdůraznila, že idiomatický výraz tohoto druhu je vhodný pro korespondenci
na Facebooku, nikoli pro brífinky ministerstva zahraničí.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Markéta Šichtařová se začíná z chování Bruselu skutečně děsit.
Sledujeme zestátňování soukromého sektoru v přímém přenosu

INVENTURA MARKÉTY ŠICHTAŘOVÉ Do Evropské unie vtrhl socialismus, říká
bez jakékoli nadsázky Markéta Šichtařová. A netvrdí to jen proto, že
předseda Evropského parlamentu Antonio Tajani přišel s návrhem, aby se
roční rozpočet EU zvýšil ze 140 miliard na 280 miliard eur. Analytička
upozorňuje, že čím větší rozpočet, tím větší přerozdělování, a
tím větší moc Bruselu. Čím větší rozpočet pro EU, tím víc peněz
musíme vybrat od jednotlivců. Je to v podstatě zestátňování soukromého
sektoru v přímém přenosu, a tak ji jako občanku postkomunistické země
taková Evropská unie děsí.

Podnikatelská mise, která doprovodí prezidenta Miloše Zemana při
návštěvě Ruské federace, má být největší v historii Česka.
Zúčastní se jí 130 firem a podle šéfa Hospodářské komory ČR Vladimíra
Dlouhého by jejich představitelé měli podepsat kontrakty za miliardy korun.
Čím si takový zájem z české strany v době, kdy stále platí
hospodářské sankce uvalené na Rusko Evropskou unií, vysvětlujete?

Popravdě řečeno, já bych si dovolila nadšení pro „kontrakty za miliardy“
trochu mírnit… Víte, tyhle podnikatelské mise jsou dost specifickým
žánrem. Troufnu si tvrdit, že na těchto misích možná víc kontraktů
uzavřou čeští podnikatelé mezi sebou navzájem, protože se vzájemně
velmi dobře a hlavně neformálně seznámí. Naděje, že pokud se ten a onen
podnikatel vyskytne v nějaké zemi zrovna po boku prezidenta, premiéra,
ministra či kdovíkoho, nějakým zázrakem se mu podaří uzavřít kontrakt,
který by jinak nevyšel, bývá poněkud naddimenzovaná. Občas to
samozřejmě vyjde, zejména v těch zemích, které nejsou příliš rozvinuté
a jsou zvyklé mít velký respekt z každé úřednické funkce. Ale i pak jsou
obyčejně očekávání přehnaná.

Situace, kdy prezident či jiný politik může nějak ovlivnit konkrétní
obchodní případ, také pravidelně budí větší očekávání, než jaká
jsou realistická. Zkušenost v praxi je většinou taková, že namísto toho,
aby daný politik probíral se svým protějškem obchodní záležitosti, dojde
k výměně osobních zdvořilostí, k výměně názorů na tuhle a tamtu
politickou otázku, a tím je čas určený pro schůzku vyčerpán.

Takže čím si velký zájem vysvětluji? To může mít dvojí vysvětlení.
Buď mírnou naivitou těch, kdo ještě na podobné misi nebyli a mají
přehnaná očekávání, nebo tím, že tentokrát byla vypravena dvě letadla
namísto jednoho, takže jednoduše byla větší kapacita než u obvyklého „pouhého“
jednoho vládního speciálu – jak prosté, anebo si zkrátka někteří lidé
chtěli udělat velmi zajímavou dovolenou, což není nic špatného, však si
podnikatelé účast na misi řádně platí.

Guvernér ČNB Jiří Rusnok na ekonomické konferenci Vysoké školy finanční
a správní prohlásil, že v průběhu maximálně dvou let bychom se mohli
vrátit do normálního stavu, to znamená, že při dvouprocentní inflaci by
úrokové sazby mohly být okolo tří procent. Komu především by pomohlo,
pokud by se tento odhad opravdu naplnil?

Já se tedy trochu obávám, že ono to tak snadné nebude. Česká národní
banka se totiž dostane do dvou kleští: Zaprvé poroste inflace, což ji bude
nutit zvyšovat úrokové sazby, zadruhé bude od poloviny roku 2018 zpomalovat
růst HDP, což ji bude naopak nutit úrokové sazby snižovat… Ale nechme
tohle stranou, dejme tomu, že by guvernér měl pravdu. Pak říkám, že
návrat k normálu, tedy míněno především k „normálním“ úrokovým
sazbám někde kolem tří procent by pomohl úplně všem s výjimkou těch,
kdo už dnes mají úvěr a splácejí ho na hraně svých možností. Pro ty je
samozřejmě jakékoliv zvýšení úrokových sazeb problémem. Nicméně pro
ty ostatní je vítané vrátit se do normálu, protože když v tomto normálu
nejsme, v ekonomice vznikají velmi nepříjemné tlaky: Buď se vytvářejí
tlaky přehřívající ekonomiku, nebo naopak tlaky táhnoucí ji dolů. Toto
pnutí pak fyzicky prožíváme například v podobě příliš vysoké
nezaměstnanosti, příliš drahých úvěrů, nedostatku pracovních sil a
podobně.

Od Jiřího Rusnoka také zaznělo, že kromě určitého přehřívání trhu
práce centrální banka zatím nevidí žádné větší nerovnováhy.
Hospodářský vývoj je sice nad potenciálem, ale stále existuje prostor, aby
se udržel i několik dalších let. Podle guvernéra ČNB by měl v roce 2019
veřejný dluh klesnout na 30 procent hrubého domácího produktu, což
vytváří do budoucna prostor pro manévrovací možnosti vlády, pokud bude
ekonomika konfrontována s nějakými zahraničními šoky. Nakolik s těmito
výhledy ve vaší analytické a konzultační společnosti Next Finance
souzníte?

Příliš ne. Shodneme se na tom, že ekonomika je takzvaně nad svým
potenciálem, lidově řečeno se přehřívá. Neshodneme se ale na tom, jak
dlouho tento stav může vydržet. Pan guvernér si myslí, že i několik let,
nám připadá realističtější mluvit spíš o několika měsících. Poté
musí přijít ochlazení. A nutno poznamenat, že kdo příliš zrychluje před
zatáčkou, o to silněji pak musí brzdit. A to zrychlování je opravdu
zásadní. Vždyť podle posledních statistik je u nás spotřebitelská
inflace na čele Evropské unie, růst HDP také, naopak míra nezaměstnanosti
je nejmenší. Ať se podíváme na jakýkoliv ukazatel, vykazuje extrémní
hodnoty.

Zaujala mě zpráva, že Odborový svaz pracovníků peněžnictví a
pojišťovnictví, který vyhlásil v úterý stávkovou pohotovost
zaměstnanců bank, pojišťoven a zdravotních pojišťoven, doporučuje
základním organizacím jednat o růstu mezd v příštím roce v průměru o
15 procent. Pohotovost prý potrvá, dokud poslední základní organizace
neřekne, že je s vyjednáváním spokojena. Má logiku to, že k takovému
nátlaku, aby mzdy rostly ve dvouciferném tempu, dochází v sektoru, kde je
nejvyšší střední hrubá mzda 35 319 Kč, zatímco v podnikatelské sféře
za celou zemi činí medián 19 303 korun?

Z pohledu svazu má jistou logiku to, že právě nyní mají výbornou pozici k
vyjednávání: Mzdy rostou v celé ekonomice, zaměstnavatelé marně hledají
zaměstnance. Ne že bych s požadavky svazu souhlasila. Ale z opačné strany
chápu jeho strategii. Nikdy v historii totiž neměli výhodnější
vyjednávací pozici. Býti partnerem svazu ve vyjednávání, cítila bych se
poněkud vydíraná a měla bych velmi málo možností, co s tím dělat.

Od vysokopříjmových přejděme k těm na opačném pólu. Ti, kdo pobírají
příspěvek na živobytí, což je dávka pro lidi v hmotné nouzi, se budou
muset od prosince vypořádat s tím, že 35 až 65 procent dávky dostanou v
poukázkách. Ty mohou využít na nákup potravin, drogistického zboží a
podobně, ale není možné za ně pořídit alkohol a cigarety. Považujete za
správné, že se stát snaží tímto způsobem ohlídat, aby nedocházelo ke
zneužívání dávek, jejichž celkový objem za letošní první tři
čtvrtletí činil 3,79 miliardy korun?

U tohoto typu dávky to dává smysl a považuji to za správné. Jde o to, že
daná dávka je určena pro lidi na existenčním minimu, kteří velmi často
mají problémy s hazardem, alkoholem a podobně. A když už se stát rozhodne
se o ně postarat, má také právo říct, k čemu tyto peníze budou určeny.
V opačném případě se totiž stát problému nemusí nijak zbavit: Vyplatí
lidem dávku, ti ji hned první den prohrají na automatech a druhý den budou
zase žebrat na ulici – takže problém nijak nezmizel.

Jiný zásah státu zaznamenali ve Skotsku. Britský nejvyšší soud pomohl
tamní vládě rozhodnutím, že smí stanovovat minimální cenu alkoholu, tedy
i oblíbené whisky. Proti jejímu záměru, který má za cíl bojovat proti
rozšířenému alkoholismu, stáli právě výrobci tohoto nápoje. Podle
premiérky Nicoly Sturgeonové jde o odvážný a nezbytný krok ke zlepšení
zdravotního stavu skotského obyvatelstva. Co tomu říkáte z pohledu ekonomky
a na co by se vám zamlouvalo stanovit minimální cenu v Česku?

Od paní Sturgeonové to nikterak nepřekvapuje, to je kovaná socialistka,
takže bych od ní nečekala nic jiného. Víte, mně se to moc nelíbí,
protože v pozadí je taková ta myšlenka „my, stát, se musíme postarat o
lidi i tam, kde to nechtějí, a chránit jejich zdraví, i když oni sami s
tím nesouhlasí“. Ale na druhou stranu je to pořád lepší než třeba
prohibice či další druhy plošného omezování alkoholu. Stanovování
minimální ceny totiž musíme chápat vlastně jako druh spotřebitelské
daně. Tím, že zvýšíme cenu, odvedeme také víc na dani do rozpočtu. A to
je pořád čistší řešení než plošný zákaz.

Předseda Evropského parlamentu Antonio Tajani navrhl, aby se roční rozpočet
EU zvýšil ze 140 miliard na 280 miliard eur. Jednání o novém dlouhodobém
rozpočtu Unie na léta 2021 až 2028 sice začnou až příští rok, ale
připadá vám některý z Tajaniho argumentů – boj proti terorismu a
nelegální migraci, podpora investic do energetiky nebo digitalizace evropské
ekonomiky – oprávněný k tomu nejen zalepit díry v rozpočtu po
odcházejícím významném čistém plátci, Británii, ale i rozpočet
zvýšit třeba zavedením nových celoevropských daní, jak Tajani také
požaduje?

Teď jsme se dostali k bodu, který považuji za extrémně nebezpečný. Když
říkám, že do Evropské unie vtrhl socialismus, nemyslím to vůbec jako
nadsázku, ale jako realitu. Čím větší rozpočet, tím větší
přerozdělování, a tím větší moc Bruselu. Čím větší rozpočet pro EU,
tím víc peněz musíme vybrat od jednotlivců. Je to v podstatě
zestátňování soukromého sektoru v přímém přenosu. Jako občana
postkomunistické země mě taková Evropská unie děsí.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
EU se pokusí přehodnotit strategii vůči Rusku

Ministři zahraničních věcí Evropské unie projednají na dnešním
zasedání vztahy s Ruskem. Jak oznámil anonymní evropský zdroj, bude se
hovořit o vypracování nových strategií ve vztazích s Moskvou.

Jak píše list Kommersant s odvoláním na údaje poskytnuté zdrojem, zatímco
poslední dva roky šéfové diplomacií členských zemí Evropské unie
posuzovali otázky zpřísnění nebo prodloužení sankcí vůči Moskvě,
nyní se snaží vypracovat ve vztazích s Ruskem novou dlouhodobou strategii.

Informuje se o tom, že prozatím nelze očekávat po skončení dnešních
jednání žádná konkrétní rozhodnutí.

Podle slov ruského diplomatického zdroje ale přesto hodlají na ruském
ministerstvu zahraničních věcí v nejbližší době „provést i tady
inventarizaci" vztahů s Evropskou unií.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V EU projevili zájem o ruské zkušenosti z kontroly u vchodu na letiště

Po teroristických činech v Bruselu navrhne Evropská komise, aby byla u vchodu
na letiště zavedena kontrola podle příkladu Domodědova, které se k
podobnému opatření uchýlilo po teroristických činech v roce 2011, píše
list Die Welt s odvoláním na svůj zdroj.

V Evropské komisi pokládají zkušenosti Domodědova ze zavedení kontroly
hned u vchodu za úspěšné. Individuální prověrky vyžadují dodatečné
výdaje, jsou ale naprosto reálné a mohou kladně ovlivnit situaci s
bezpečností, prohlásil zdroj v Evropské komisi.

V úterý došlo v hlavním městě Belgie k celé sérii teroristických činů.
Bruselským letištěm otřásly dva výbuchy, zařízení byla uvedena do chodu
před přepážkou, kde jsou před odletem kontrolováni cestující,
přinejmenším jedna bomba byla zřejmě schována v zavazadle. Ke třetímu
výbuchu došlo v bruselském metru, nedaleko budov Evropské komise a Rady EU.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Turecko začalo kupovat od USA zkapalněný zemní plyn

Turecko v lednu poprvé importovalo zkapalněný zemní plyn z USA, objem
dodávek činil 83 milionů kubických metrů čili 7,15 % zemního plynu,
který spotřebuje země, praví se v informaci turecké Správy pro regulaci
energetického trhu (EPDK).

Podle údajů tohoto úřadu dovezlo Turecko v lednu 468 milionů kubíků
zkapalněného plynu z Alžírska, 437 milionů kubíků z Kataru, a 171
milionů z Nigérie. Celkový objem dodávek zkapalněného plynu činil v
Turecku za měsíc 1,16 miliardy kubických metrů, což je o 396 milionů víc
než v loňském lednu. Celkový objem spotřeby plynu v této zemi činil v
lednu 5,39 miliardy kubických metrů.

Hlavním dodavatelem plynu do Turecka je Rusko, které zabezpečuje asi 60 %
potřeb země, a také Ázerbajdžán a Írán. V roce 2015 dodal Gazprom
Turecku celkem 27,015 miliardy kubických metrů plynu. V lednu 2016, jak
sdělil šéf ruské společnosti Alexej Miller, se dodávky do Turecka
zvýšily o 3,4 % v porovnání se stejným obdobím 2015 a činily 2,82
miliardy kubíků.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Odcházející bulharský prezident obvinil Moskvu z destabilizace Evropy

Odcházející bulharský prezident Rosen Plevnělijev je přesvědčen, že
Rusko se snaží destabilizovat Evropu prostřednictvím Balkánu. Prohlásil to
v interview pro Die Presse.

Podle jeho slov má Moskva celou spoustu metod k podlomení jednoty Evropské
unie — od „propagandy až po financování krajně levicových a
ultralevicových sil, které mají nepřátelský vztah k eurointegraci".

Podle mínění odcházejícího bulharského prezidenta má Balkán pro Rusko
mimořádný strategický význam, protože právě tento region je
nejvhodnější pro pokusy o rozvracení Evropy zevnitř.

Druhé kolo prezidentských voleb se v Bulharsku konalo v neděli. Podle jeho
výsledků se do vedení dostal generál Rumen Raděv, navržený iniciativním
výborem vedeným socialistickou stranou BSP. Plevnělijev se rozhodl, že na
post hlavy státu kandidovat nebude, a vládnoucí stranu v těchto volbách
zastupuje předsedkyně parlamentu Cecka Cačevová.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Český biatlonista Krčmář obvinil Rusy z výhrůžek a výměny dopingových
vzorků

Biatlonista Michal Krčmář podpořil rozhodnutí české reprezentace k
bojkotu etapy Světového poháru v Ťumeni. Jeho slova přinesl Sport iDNES.

„Jako sportovec se bojím jet do Ruska, protože tam není schválený
antidopingový systém podle kodexu WADA. Nejsem přesvědčený o tom, že můj
dopingový vzorek by tam byl v bezpečí. Kdo ví, co by se s ním dělo dál.
Tehdy nám chodily e-maily, že nám něco namíchají do pití. Radši jsme si
zamykali bidony. Když jsou schopní napsat tohle, tak mohou manipulovat i s
našimi vzorky. Stejně jako s těmi svými manipulovali, aby byly čisté, tak
mohou z čistého vzorku udělat špinavý," oznámil biatlonista.

Krčmář také vyjádřil obavy z možného nečestného jednání ruské
strany.

„I když víme, co se může stát z hlediska kvóty, plně podporuji
rozhodnutí neletět do Ťumeně," dodává stříbrný olympijský medailista
Michal Krčmář.

Na konci února americká mužská reprezentace informovala o bojkotu etapy
Světového poháru v Ťumeni. Podpořili je čeští sportovci.

Světový pohár v Ťumeni proběhne od 22. do 25. března 2018.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Horší aféra, než byl Snowden. Katastrofální dopad na NSA po krádeži
prolomovacího softwaru hackery

Národní bezpečnostní agentura USA (NSA) zažívá krizi po té, co jí
hackeři ukradli v roce 2016 škodlivé software, jež tato tajná služba
používala k prolomení zařízení a sítí po celém světě, píše list The
New York Times.

Hackerská skupina Shadow Brokers uveřejnila programový kód software
odcizeného NSA. Byl pak použit na vytvoření virů, jež mocně poškodily
počítače po celém světě.

NSA situaci úředně nekomentuje, avšak The New York Times považuje za
prokázané, že odcizená kybernetická zbraň patří tajné službě.
Potvrdili to rovněž nynější zaměstnanci Národní bezpečnostní agentury.

Sdělili, že činy Shadow Brokers měly „katastrofální dopad na NSA": byla
zpochybněna její schopnost uhájit mocnou kybernetickou zbraň a také hodnota
této služby pro národní bezpečnost. „Agentura, která je považována za
světového lídra v prolomení počítačových sítí nepřítele, nedokázala
ubránit vlastní sítě," píše list.

The New York Times připomíná, že se krádež dokumentů dá porovnat se „zemětřesením,
jež do základů otřáslo NSA."

Předpokládají, že škody způsobené Shadow Brokers mohou být značně
větší než ty, které způsobil bývalý příslušník CIA a NSA Edward
Snowden. Odhalil název programů masového špehování, kdežto hackeři
zavěsili programový kód, čímž umožnili jejich použití třetími osobami.

Podle The New York Times nedokážou americké tajné služby ani zjistit, jak
došlo k úniku, a je-li na to napojen nějaký jejich příslušník. Konají
se masové prověrky.

„Morální nálada klesla, zkušení odborníci odcházejí z agentury na
lépe placená místa, včetně do firem, jež hájí počítačové sítě
před prolomením s použitím nástrojů NSA," píše list.

Od roku 2015 byli tři zaměstnanci zatčeni za krádež dat, avšak není
jasné, zlepšila-li se situace v NSA, připomíná list.

Bývalý zaměstnanec „hackerského" oddělení NSA Jake Williams, jehož
jméno a zaměstnání také odhalili Shadow Brokers, označil tyto události za
„víceúrovňovou katastrofu." Potvrdil, že příslušníci pořádkových
orgánů „stopují" účastníky prolomení, avšak zatím nikoho nechytili.

List píše, že jedním z hlavních podezřelých z prolomení je i nadále
Rusko, které již nejednou popřelo tato obvinění amerických tajných
služeb. List neuvedl žádné důkazy ruské účasti. Pouze připomněl, že
společnost Laboratoř Kasperského jako jedna z prvních „vystopovala"
hackerské oddělení Agentury národní bezpečnosti a uhájila své software
před průnikem NSA.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť