Question:
Vydržíme jen 15 dní... Analytik otevřeně o tom, co nastane, až ostatní
začnou zavírat hranice

ROZHOVOR Vojenský analytik Jaroslav Štefec varuje před důsledky možného
uzavření hranic mezi Bavorskem a Rakouskem, kdy by se Česká republika mohla
stát tranzitní zemí pro imigranty. „ČR nezvládne ani oněch 580
oficiálně ‚propouštěných‘ ilegálních migrantů denně, protože
ubytovací a humanitární kapacity i přes půlmiliardovou ‚investici‘ do
neziskovek v roce 2015 nebudou stačit ani na 10–15 dnů podobného exodu.
Reálný počet migrantů, kteří se budou každý den snažit dostat na naše
území, se navíc bude pohybovat spíše v tisících. Tito migranti se budou
hromadit u Hranic s Bavorskem a Saskem a budou se pokoušet pronikat na území
Německa, které je bude vracet zpět na naše území,“ sdělil Štefec
ParlamentnímListům.cz.

Poslední summit EU, kde se měla řešit zásadní opatření k zastavení
nelegální uprchlické vlny z Blízkého a Středního východu a také z
Afriky, nepřinesl ke zklamání veřejnosti i řady politiků nic konkrétního.
Evropa se má dále jen opírat o sliby nespolehlivého spojence Turecka a
věřit Řecku, jež má svých vnitřních problémů až nad hlavu, že
zřídí další hotspoty a bude se řádně věnovat azylovému řízení.
Může nás tak za pár měsíců čekat, podle názorů některých médií,
ještě větší příval běženců než vloni. Myslíte si, že by za podobné
situace mohlo zasáhnout na schengenské hranici NATO? Je reálný tento
scénář?

Vaše otázka vlastně nedává smysl. Schengenská hranice jako pojem je z
hlediska Washingtonské smlouvy naprosto irelevantní a NATO s ní nemá nic
společného. Neexistuje totiž žádná smlouva mezi NATO a EU o obraně hranic
území Evropské unie. Tato smlouva principiálně není ani možná, protože
existují země EU, které nejsou členy NATO. Čili NATO nemůže na
schengenské hranici zasáhnout prostě proto, že na to nemá právní
nástroje. Tato hranice pro Alianci formálně neexistuje.

Jiná věc je, zda by se NATO při řešení migrační krize mělo angažovat
ve prospěch svých evropských členů. Tady naopak není na místě se ptát,
zda by NATO zasáhnout mohlo nebo mělo, zásah už měl dávno probíhat,
nejpozději od léta loňského roku. Z toho prostého důvodu, že členy NATO
jsou v podstatě všichni aktéři na hlavních trasách ilegální přepravy
migrantů do Evropy, počínaje Tureckem, přes Řecko, Itálii, Španělsko,
Francii až po Rumunsko, Bulharsko, Polsko a pobaltské státy. Klíčem k
omezení migrace do EU je přitom právě Turecko, z jehož území proudí do
Evropy momentálně asi nejvíce migrantů.

Na hranicích mezi Německem a Rakouskem dochází v souvislosti s migrační
krizí k poměrně rychlému a překvapivému vývoji. Bavorská zemská policie
se připravuje na střežení hranic a zavedení kontrol, přestože Angela
Merkelová prohlašuje opak. Bavorská vláda se svým vyhlášením
připravenosti na uzavření hranic s Rakouskem vlastně připojila k „plánu
B“ zemí V4. Nakolik reálný je scénář uzavření hranic mezi ČR a
Německem, případně mezi ČR a Rakouskem? Co to může znamenat pro ČR?

Bavorsko očekávalo od již zmíněného summitu EU alespoň vizi kroků,
které by mu ulehčily jeho roli vstupní brány ilegálních běženců do
Německa. Summit však nic nevyřešil, a zřejmě proto zoufalá bavorská
vláda, která je pod tlakem jak svých voličů, tak ústřední vlády v
Berlíně, přikročila k přípravám „plánu B“, spočívajícím
oficiálně pouze „ve zvažování“ zavedení rozsáhlých kontrol na
hranici s Rakouskem. Svou byť zatím pouze teoretickou revoltou vůči
centrální vládě „velké bílé mamky v Berlíně“ se Bavorsko v
podstatě připojilo k eurounijní revoltě zemí V4 a je připraveno zajistit
hranici v okamžiku, kdy selže „turecký plán“ Merkelové. Na tuto situaci
se začala připravovat i bavorská zemská policie. Ta ovšem už neteoreticky,
byť zatím bez oficiální podpory spolkové policie.

Samotné Rakousko, ležící na takzvané „balkánské stezce“, omezilo své
denní limity už před týdnem u přijímaných žádostí o azyl na 80 denně
a u migrantů, vpuštěných na své území při jejich tranzitu dál do
západní Evropy na 3200. V pátek oznámily Rakousko, Slovinsko, Chorvatsko,
Srbsko a Makedonie, že hodlají pouštět přes své hranice průměrně jen
580 uprchlíků denně. To vede k hromadění desítek tisíc uprchlíků na
řecké straně improvizovaného oplocení, které Makedonie zřídila podél
hranice s Řeckem.

Tato situace je velmi riziková. Řecko už není reálně schopno zvládat
rostoucí počet migrantů a hrozí mu humanitární katastrofa. Také již
došlo k prvním konfliktům makedonské policie s migranty při jejich pokusu
prorazit oplocení. Byl zastaven pomocí slzného plynu. Velmi brzy zde ale
pravděpodobně dojde k daleko větším problémům, protože s blížícím se
očekávaným uzavřením německých hranic bude narůstat snaha migrantů
prodrat se na území Německa stůj co stůj. A v tomto okamžiku se celá
situace začíná velmi intenzivně týkat ČR.

Jakmile se totiž Německo rozhodne omezit počet přijímaných migrantů,
dojde k faktickému zablokování bavorsko-rakouské hranice a prakticky
vzápětí k odklonění proudu uprchlíků, koordinovaných prostřednictvím
telefonů a tzv. „průvodců“, na území ČR, přes které se budou snažit
projít do Německa přes Bavorsko nebo přes Sasko. Pokud nebudeme připraveni
okamžitě zablokovat své hranice s Rakouskem, dojde vzhledem k
předpokládanému uzavření rovněž bavorsko-české a sasko-české hranice
k hromadění migrantů na našem území. Se všemi z toho plynoucími
důsledky. ČR nezvládne ani oněch 580 oficiálně „propouštěných“
ilegálních migrantů denně, protože ubytovací a humanitární kapacity i
přes půlmiliardovou „investici“ do neziskovek v roce 2015 nebudou stačit
ani na 10-15 dnů podobného exodu. Reálný počet migrantů, kteří se budou
každý den snažit dostat na naše území, se navíc bude pohybovat spíše v
tisících. Tito migranti se budou hromadit u hranic s Bavorskem a Saskem a
budou se pokoušet pronikat na území Německa, které je bude vracet zpět na
naše území.

Scénář, který jsem zde nastínil, je naprosto reálný a začne se
naplňovat v horizontu několika měsíců. Německo nezvládá migranty a přes
silácká vystoupení Mutti Merkel v médiích její podpora rychle slábne.
Vzpoura Bavorska ovládaného CSU není ojedinělá, proti politice otevřených
dveří se zdvíhá odpor i v její vlastní straně.

V okamžiku, kdy Německo uzavře hranice, jakékoliv kvóty migrantů nebo „výběr
pouze křesťanských uprchlíků“ pozbývají smysl a ČR se velmi rychle
ocitne na hraně chaosu. Na něco takového není (v podstatě neexistující)
bezpečnostní systém státu absolutně připraven. Chlácholivá prohlášení
ministra vnitra, ministra obrany i samotného premiéra o tom, že nám nic
podobného jako v Německu nebo v severských státech nehrozí, jsou jen slova
bez jakéhokoliv věcného obsahu, nepodložená reálnými analýzami. Důkazem
jako hrom je e-mailová korespondence premiéra, zveřejněná díky hackerům
na serveru white-media.info. Pominu-li paradoxní fakt, že k něčemu takovému
jako k průniku do premiérovy osobní korespondence vůbec došlo, svědčí
jeho e-maily spíše o snaze zlomit odpor občanů proti migraci, než o
starosti o naši bezpečnost. I diskutabilní tzv. „protiteroristický
balíček“ se zabývá spíše kroky k omezení svobody internetu, než k
zajištění bezpečnosti naší země. Vláda ČR se v tomto okamžiku
připravuje spíše na „velké geostrategické úkoly“, jako je válka s
Ruskem nebo invaze NATO do Sýrie. Bezpečnost vlastních občanů jí
viditelně na srdci příliš neleží.

Vláda by se měla namísto nesmyslných nákupů radarů nebo dalších
Pandurů a letounů CASA velmi intenzivně zabývat spíše projekty na ochranu
hranic ČR. Proto bych rád položil panu premiérovi a vládě, kteří
odpovídají za naši bezpečnost, dvě otázky. Kdy začnete skutečně
realizovat technická a personální opatření pro zajištění rizikových
úseků hranic? A neměla by vláda zvažovat například vytvoření
speciálních kombinovaných jednotek armády a policie, posílených
teritoriálně o aktivní zálohy, které by měly na případné zásahy nejen
na hranicích začít intenzivně cvičit?

Stále se diskutuje o zapojení NATO do boje proti Islámskému státu, aby se
urychlila jeho porážka a teroristé se zas „nepřelili“ na jiná území,
jako se to nyní například děje v Libyi. Podle informací ČTK z minulých
dní ministr obrany USA Carter prý už začíná reálně uvažovat o
významnějším zapojení Severoatlantické aliance do boje proti IS. Proč k
tomu dochází až nyní, kdy aliance některých arabských států vedená
Ruskem je v boji proti islámským teroristům dost úspěšná? Nemělo se NATO
angažovat daleko dříve?

Asi nejzajímavější na úvahách o „významnějším zapojení
Severoatlantické aliance“ je hlava, v níž probíhají a která, zřejmě
čirou náhodou, spočívá na krku ministra obrany USA. Když státníci
hraničních zemí EU, členů NATO, vyslovovali úvahy o potřebě zapojit NATO
do řešení migrační krize, média jim věnovala jen minimum pozornosti.
Současnému směru „úvah“ ministra obrany USA je ale věnována pozornost
více než jen zvýšená. Proč asi?

Dosud se totiž Aliance v Iráku a Sýrii formálně neangažuje. Probíhá
pouze de facto nepřímá podpora (letecká a materiální) „aliance“
spojenců USA, mezi nimiž jsou i některé země NATO, vládě Iráku a
zejména tzv. „umírněné opozici“, bojující proti armádě legitimního
prezidenta Sýrie, Bašára al-Asada. Syrskou armádu naopak podporují Rusko a
Írán. Přes všechny problémy s tureckými extempore se sestřelením
ruského bombardéru nebo s ostřelováním území Sýrie se drží ozbrojené
síly obou velmocí „na distanc“. Zapojení Aliance do války v Sýrii by
však zásadně změnilo situaci, zejména nyní, po uzavření smlouvy o
příměří mezi vládní syrskou armádou a tzv. „umírněnou opozicí“.

Na rovinu – pokud se má NATO zapojovat do boje proti IS, jeho základní
misí by mělo být uzavření pozemních i námořních hranic jeho evropských
členů před přílivem migrantů a eliminace aktivit pašeráků lidí na
území Turecka. Je naprosto jisté, že mezi nimi budou i tisíce bojovníků
IS, vytlačených z jimi ovládaných území přes Turecko do Evropy. Značná
část z nich se přitom bude jenom vracet „domů“. K tomuto kroku ale měla
Aliance přistoupit již vloni v létě.

Cokoliv nad tyto aktivity, to je prostě a jednoduše v rozporu s článkem 1
Washingtonské smlouvy mezi členskými zeměmi NATO, jímž se „…smluvní
strany zavazují, jak je uvedeno v Chartě OSN, urovnávat veškeré
mezinárodní spory, v nichž mohou být účastny, mírovými prostředky tak,
aby nebyl ohrožen mezinárodní mír, bezpečnost a spravedlnost, a zdržet se
ve svých mezinárodních vztazích hrozby silou nebo použití síly jakýmkoli
způsobem neslučitelným s cíli OSN.“. Myslím, že znění tohoto článku
je v porovnání s realitou druhé poloviny 21. století mimo jakékoliv
komentáře.

Není ale vyloučeno, že se USA pokusí Alianci do konfliktu na Blízkém
východě zatáhnout včetně jejích evropských členů. USA i EU mají totiž
v Sýrii společný zájem – vybudování obřího plynovodu z Kataru, který
by podstatně oslabil závislost západní Evropy na plynu z Ruska. Ostatně
tzv. „povstání“ proti Asadovi bylo vyprovokováno právě a jen proto, že
odmítl povolit jeho stavbu přes území Sýrie. Podíváme-li se na mapu
území, ovládaných v Sýrii a Iráku bojovníky IS, asi ne zcela náhodou
téměř přesně kopíruje trasu plánovaného plynovodu. Demokracie, lidská
práva nebo svoboda syrského lidu – to jsou pouhá klišé, kterými
americká vláda své irácko – syrské dobrodružství zdůvodňuje řadovým
Američanům, a která bohužel papouškují i jejich evropští spojenci. Jen
mi není jasné, pod jakou záminkou hodlají USA uplatnit článek 5
Washingtonské smlouvy tentokrát. Naposledy to byly události z 11. 9. 2001.

Loďstvo Severoatlantické aliance začalo konečně hlídkovat na moři mezi
Řeckem a Tureckem. Vracet uprchlíky a razantně zasahovat proti pirátům ale
nesmí, nelíbí se to především Turecku. Má pouze monitorovat pohyb
převaděčů a dodávat informace. Co si o tom myslíte? Není účast Aliance
na takové akci poněkud podivná?

Co míníte pojmem „loďstvo Aliance“? Nic takového neexistuje. Jsou jen
lodi pod vlajkami konkrétních členských zemí, které mohou podléhat
společnému velení v rámci konkrétní operace. Pokud by tedy takovýmto „loďstvem
Aliance“ NATO jako organizace skutečně hodlalo do řešení migrační krize
vstoupit, mělo by se tak dít na základě žádosti jednoho nebo několika
členských státu o uplatnění již zmíněného článku 5. K ničemu
takovému však nedošlo, a není ani jasné, jaký mandát vlastně mají lodě,
operující ve Středozemním moři. Naznačují to i obstrukce obou států,
kterých se operace týká nejvíce, tedy Řecka a Turecka.

Operace na základě článku 5 by znamenala především okamžitou aktivaci
námořních sil všech států Aliance, sdílejících pobřeží
Středozemního moře včetně Turecka (hlídkování tří lodí na trase
Řecko – Turecko za něco takového rozhodně nelze považovat). Velmi rychle
by proběhla likvidace základen pašeráků, došlo by ke zřízení hotspotů
a internačních táborů pro migranty mimo EU a nejpozději do měsíce by
pravděpodobně byly proudy migrantů do evropských členských zemí NATO
zcela zastaveny, nebo velmi podstatně omezeny. Využití průzkumných letounů
Aliance pro vyhledávání plavidel pašeráků, případně rozvinutí
logistických prostředků pro ubytování vojáků účastnících se operace a
internaci migrantů, stejně jako účast pomocných jednotek dalších států
včetně ČR „jako na cvičení“ přitom nevyžaduje žádné zvláštní
mezinárodní smlouvy. O tom jsme se ostatně mohli přesvědčit při zapojení
NATO do zahraničních operací ze strany USA po událostech z 11. 9. 2001.

Místo toho vidíme pár lodí, „monitorujících situaci“ a de facto
zachraňujících ilegální běžence, kterým selžou na moři lodě. Slyšel
jsem různá vysvětlení, od vágního odkazu na fakt, že „NATO nepovažuje
migraci za vojenské ohrožení“, až po tvrzení, že „vojenský zásah by
si vyžádal oběti mezi nešťastnými uprchlíky a nemáme na něj jako Evropa
právo“. Hlavní problém však spočívá jinde. Jsou jím obrovské rozdíly
zájmů jednotlivých zemí Aliance a neochota, nebo možná neschopnost jejího
politického i vojenského vedení zaujmout razantní stanovisko k migrační
krizi a pomoci evropským zemím NATO v ochraně jejich hranic.

Většina hraničních zemí EU (členům Aliance) v současnosti nemá
dostatečné vojenské ani policejní síly na to, aby účinně střežila nebo
alespoň monitorovala hranice své vlastní země. Natož aby chránila
schengenskou hranici, což vyžaduje specifické schopnosti včetně nastavení
systému ochrany a selekce migrantů tak, aby vyhovoval požadavkům dohod z
Dublinu. Kumulovaná pomoc všech zemí NATO místo současné „promo“ akce
by proto byla rozhodně na místě.

Spojené státy se přece jen v poslední době začaly více angažovat v
Sýrii i po stránce pozemních operací. Navíc vojáci z proslulé 101.
výsadkové divize armády USA mají v plánu vycvičit irácké jednotky a
milice Pešmergů, aby byly schopné vyhnat džihádisty Islámského státu z
Mosulu. Na Blízkém východě už více měsíců nasazují síly Rusové. Jak
se dá vůbec hodnotit postup obou velmocí a lze říci, která je
úspěšnější?

USA se v Sýrii dopustily zásadní chyby tím, že deklarovaly jako hlavní
důvod pro své akce „nedemokratičnost“ vedení Sýrie (o jejich
skutečných cílech jsem se již zmiňoval). Právě toho využilo Rusko.
Rétorikou, která byla až do loňského roku doménou výlučně USA, sdělilo
světu: Vstupujeme do konfliktu, abychom pomohli zničit terorismus, tedy
Islámský stát, protože terorismus je nepřítelem i ruského státu.

To byl pro americké, turecké a saúdskoarabské plány v Sýrii těžký škrt
přes rozpočet. Zejména když se ukázalo, že Rusko v kombinaci se syrskou
armádou a kurdskými silami je v boji proti IS mimořádně efektivní a
úspěšné. Kosmetické údery, které prováděly USA tak, aby pokud možno
nikoho z bojovníků IS a protiasadovské opozice nezasáhly a nic podstatného
jim nezničily, tím byly zásadně deklasovány a skončily.

Pro Rusko a jím zformovanou koalici (Rusko, Írán, Sýrie, k nelibosti USA se
přidává i Irák a někde v pozadí se ometají Čína a Indie) je terorismus
prostě terorismus, který neuznává hranice, národnosti ani náboženství.
Tomu odpovídá i minulý týden pod taktovkou Ruska a USA uzavřená dohoda o
zastavení bojů mezi syrskou vládní armádou a tzv. „umírněnou opozicí“,
z níž jsou zcela vyloučeny IS a Fronta an-Nusrá. Její znění je zcela
jednoznačně diplomatickým úspěchem Ruska, včetně faktu, že oznámení
jejího uzavření se jako první chopil prezident Putin, který této
příležitosti dokonale využil k propagaci ruských úspěchů v boji s
islamistickým terorismem.

Nebudeme si zastírat, že situace v Sýrii je na hraně potenciálního střetu
mezi zeměmi NATO a Ruskem. Zatím nikdo nedokáže odhadnout případné
následky. Rusko sestřelení svého letounu ustálo, a to i přes snahu
určitých ruských kruhů (kupodivu většinou opozičních) natlačit Putina a
ruskou armádu do odvetného úderu. Podobná situace se však může kdykoliv
opakovat. Velkým rizikovým faktorem je skutečnost, že je ve hře i možnost
nasazení taktických jaderných zbraní, jejichž vlastnictvím se před
několika týdny pochlubila Saúdská Arábie (kupodivu, aniž by si tím
vysloužila odsouzení mezinárodního společenství, jako se to děje
například vůči Severní Koreji). O této možnosti mluvily rovněž Velká
Británie, USA i Rusko. Podstatné však je, že dokud válka v Sýrii
neskončí, bude velmi obtížné zastavit tok utečenců z této oblasti a
vracet je domů.

Ministr obrany Martin Stropnický před několika dny prohlásil, že česká
armáda posílí sto vojáky síly NATO rozmístěné ve východoevropských a
pobaltských zemích. Domníváte se, že je to nutné? Skutečně si nyní
Rusko brousí zuby na některého z našich východních spojenců v Alianci? A
když ano, nebylo by tedy nutné začít budovat armádu poněkud jiného typu,
než takovou, jakou dosud máme? Tedy vytvořit i jiné kvalitní jednotky než
jen protichemickou, zdravotní a rychlého nasazení, které pouze doplňují
síly NATO?

Musel jsem si to číslo sám pro sebe několikrát zopakovat, než jsem
uvěřil, že prohlášení pana Stropnického je skutečně chlubením. Sto
vojáků, to je panečku nějaká síla!

Rozmisťování jednotek Aliance (v reálu především amerických, ostatní
země tvoří víceméně jen stafáž, podobně jako tomu bylo např. v
Afghánistánu) pod hlavičkou „obrany proti ruské agresi“ považuji za
naprosto nesmyslný krok. Domnívám se, že tohoto faktu jsou si vědomy i
nejvyšší plánovači americké armády a špičky vojsk ostatních zemí NATO.
Nedovedu si totiž dost dobře představit, proč by Rusko útočilo na Pobaltí
nebo Polsko. Co by tím získalo, kromě rozvrácených a zadlužených území
bez surovin nebo významného průmyslového potenciálu? Nechci samozřejmě
fušovat do řemesla našim „stratégům“, jako jsou pánové Klvaňa, Gabal,
Dobrovský, Štětina, případně paní učitelka Štěpánková a další,
kteří v tom prostě „mají jasno“. Ale hrozit ruským útokem v současné
situaci je na hranici trestného činu šíření poplašné zprávy.

Co se týče druhé části otázky, pak musím bezvýhradně souhlasit. Na
budování „armády jiného typu“ je nejvyšší čas. ČR totiž žádnou
armádu hodnou tohoto jména nemá. Má pouze jednotky, určené především k
nasazení v zahraničních operacích podle pokynů USA. Základním úkolem,
stojícím v současné době před vládou, odpovídající podle Ústavy za
obranyschopnost země a bezpečnost nás, občanů a voličů, je
znovuvybudování skutečné české armády, schopné bránit území ČR a
zajistit v souladu se zákony, upravujícími práva a povinnosti ozbrojených
sil, ochranu obyvatelstva v případě krizí.

Bohužel, zatím nic nenasvědčuje tomu, že by se vláda o něco podobného
byť jen pokoušela. Resort obrany připravuje monstrózní nákupy za desítky
miliard korun, o jejichž účelnosti pro obranyschopnost ČR na pozadí
reálných rizik hrozícím naší zemi osobně zásadně pochybuji. Přitom
nedokáže pro těch pár tisíc skutečných vojáků nakoupit ani dostatek
uniforem nebo neprůstřelných vest tak, aby splňovaly požadavky platných
vojenských standardů a skutečně chránily životy lidí, kteří je budou
nuceni nosit. Místo toho ustupuje lobbistickým tlakům „strategických
partnerů“ s miliardovými obraty, kteří jim vnucují tu pochybné
materiály bez požadovaných maskovacích vlastností na uniformy a taktické
či balistické vesty, tu balistické ochrany a pancéřové pláty
nedefinovatelného původu, z Turecka nebo jiných pochybných destinací, bez
garance odolnosti a ochrany jejich uživatelů. Máme na základě těchto
zkušeností věřit v zázrak a genialitu vojenských plánovačů a
obchodníků v případě nákupů za miliardy?

Jak už zveřejnila některá média, americké tajné služby dostaly za úkol
zahájit rozsáhlé vyšetřování kvůli podezření, že se Kremlu daří
infiltrovat politické strany v několika evropských zemích a ovlivňovat tam
dění a veřejné mínění. Kromě Francie, Nizozemska, Maďarska nebo
Rakouska figuruje údajně na seznamu také Česká republika. Také se
objevují informace o tom, že si některá média platí Rusové. Domníváte
se, že je to pravda? A může takto Moskva štěpit Evropu?

ČR je členskou zemí NATO a EU a patří tudíž mezi potenciální
protivníky a konkurenty Ruska a jeho spojenců. Nemůžeme se proto divit, že
se Rusko snaží využívat všech dostupných metod a prostředků k
ovlivňování veřejného mínění v členských zemích EU a Aliance (včetně
naší republiky) ve svůj prospěch. Ostatně USA dělají v Rusku přesně to
samé. Západ se snaží dosáhnout ovládnutí Ruska a svržení Putina
destabilizací politického prostředí, podněcováním nespokojenosti
vybraných skupin obyvatel atd., atd. Rusko nám samozřejmě oplácí stejně,
a to s pravděpodobností hraničící s jistotou.

Že by ale některá česká média platili Rusové, o tom dost pochybuji.
Která? Britské listy? Právo? Lidovky? Parlamentní listy? To je nesmysl.
Proč by to dělali? Existují přece běžně přístupné internetové zdroje,
které jsou přístupné i českým čtenářům.

Myšlenku o tom, že by snad Moskva štěpila Evropu, považuji za naprosto
scestnou. Stejně jako snahy mnohých, zejména pravicových politiků,
politologů nebo publicistů, kteří volají po kontrole internetu, cenzuře a
autocenzuře. Takovéto bezprecedentní omezení svobody slova by znamenalo
naši rezignaci na historické západní demokratické hodnoty a faktické
přiznání neschopnosti vytvořit prostředí, v němž jsou případné
projevy nespokojenosti a velikost nespokojených skupin natolik marginální,
že nejsou schopny ohrozit stabilitu politického systému Evropy. Pro politiky
by jak projevy rostoucí nespokojenosti s jejich kroky, tak volání po
omezování demokratických svobod měly být spíše varováním, aby se
začali více starat o zájmy občanů. To je vlastně jediná demokratická
cesta, jak efektivně omezit vliv působení ruské propagandy na myšlení
obyvatelstva v EU i v ČR.

Myslím, že nejrozumnější obranou před libovolnými projevy hybridních
válek (kam patří jevy popsané v otázce) jsou otevřenost politiků,
svobodná diskuse a pozitivní společenský a ekonomický vývoj.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Současný svět skončí velkou válkou, obává se světaznalý ekonom
Campbell. A nevylučuje ani nepřirozenou smrt prezidenta Trumpa

ROZHOVOR „Pro Rusko je jak trvalá, tak i dočasná globalizace v současné
formě smrtonosná. To proto, že není potřebou, ani nutností, ale parazitem.“
Nad stavem velmocí na světovém kolbišti se zamýšlí pro ParlamentníListy.cz
znalec geopolitiky doktor Jan Campbell, který vedl celou řadu projektů
nadnárodních společností v Evropě. , Rusku, Malajsii apod. Věnuje se
podrobně otázkám pozice Donalda Trumpa, u kterého předpokládá chování
sólisty, pokud nebude potřebovat souhlas Kongresu. „V případě, že by
Trumpův narcismus škodil národním zájmům USA, je představitelné, že
odejde ze světa nepřirozenou smrtí,“ říká Campbell a také vysvětluje,
proč nový americký prezident k Rusku vstřícný nebude. Dostává se také k
otázkám situace EU i českého státu.

Zaměřme se nejprve na prognózy, jak se nový prezident Donald Trump bude
chovat na světovém kolbišti. Někteří tvrdí, že bude vstřícný k Rusku,
že neuznává „umírněné rebely“ v Sýrii a již dříve říkal, že by
uznal Krym jako součást Ruska a podobně. Mnohé prý rovněž vypovídá jeho
návrh na jmenování generála Flynna, který je vstřícný k Rusku, poradcem
pro národní bezpečnost. Na druhou stranu Trump chce mít šéfem CIA Mika
Pompea, který bývá označován za jestřába. Jak se v tom všem máme
orientovat? Dá se už dnes charakterizovat Trumpův budoucí vztah k Rusku?

V úvodu odpovědí na vaše otázky si dovoluji poznamenat, že odpovědi jsou
dávany bezprostředně po přijetí rezoluce EP o boji s ruskou propagandou.
Rezoluce se psala a uschovávala dlouho, nese všechny symptomy politické
inerce a ukazuje na vztah EU – EP k Rusku. Přijatá rezoluce dokumentuje
rozkol mezi jednotlivými členskými státy EU, mezi parlamentskými frakcemi a
v neposlední řade diagnostikuje stav EU a neuvědomění si elitami
skutečnosti, že o osudu Evropy a EU nebude nikdy rozhodvat ani EK, ani EP,
nýbrž občané Evropy a EU, sami. Pro porozumění uvádím, že rezoluce
dovoluje identifikovat jako přivržence ruské propagandy i účastníka
diskuse o Rusku, který zastupuje západní pozice. Současně rezoluce
identifikuje Rusko jako ochránce tzv. evropských hodnot a EU jako degradátora
těchže. Skutečností totiž je, že Rusko ani v těžkých dobách
nezakázalo například protiruskou stanici Radio Svobodná Evropa nebo nějaký
západní tisk. I dnes vystupují v ruských TV debatách patologičtí
rusofobové a kritici současného politického vedení Ruska a prezidenta
Putina. Z této absurdní pozice, kterou přijala za svou vlastní i ČR,
formuluji odpověi na vaše otázky.

Pro první část otázky se mi nabízí jednoduchá odpověď: Prezident Trump
se bude chovat na světovém kolbišti jako sólista všude tam, kde k jeho akci,
nebo akcím, bude stačit pouze jeho podpis, a ne souhlas například Kongresu.
Na kolbišti, kde bude potřebovat souhlas zákonodárců, bude jeho chování
ovlivněno především nikde jasně nedefinovanými národními zájmy USA,
zákonodárci a vývojem ve světě. Ten zcela jistě budou spoluurčovat USA,
ale i další státy, včetně Číny a Ruska. Pro další část otázky se
nabízí několik odpovědí. Všechny mají něco přímo nebo nepřímo
společného s odpovědí na první část.

Omezím se na tři krátké části. První indikuje rozpětí potřeb a
nutností USA v současné a představitelné budoucnosti. Vychází z
objektivních příčin: a) obrovská a pokračující zadluženost USA, b)
uvědomění si amerických elit, že hospodářská dominance se musí opírat
o reálnou výrobní ekonomiku a kontrolu světového účetnictví c)
komplexita perestrojky postindustriální společnosti USA v globalizovaném
světě přesahuje rámec možností USA a hospodářského systému,
založeném na expansivitě. Jinak formulováno: Zubní pastu vymačkanou z tuby
nedá nikdo zpět beze zbytku a bez násilí.

Druhá odpověď indikuje aktuální stav Číny. Odpověď je velice komplexní,
protože se týká politické, hospodářské a individuální sféry.
Politické vedení Číny si uvědomilo závislost Číny na exportu, z něho
vyplývající zranitelnost a nejistotu, promítající se především do
vztahů k USA a k EU, potažmo i k Rusku, a k dalším přímým sousedům
Číny. Aby Čína překonala interní krizi a mohla přejít na kvalitativně
vyšší úroveň rozvoje, musí zabezpečit vnitřní stabilitu v zemi,
rozšířit domácí trh a zvýšit spotřebu. Zde se k čisté politice
přidává hospodářská politika. Obě budou vyžadovat ‚nové balení‘ ve
vlastních inovacích. To proto, že v kontextu politické ekonomie se nachází
skutečná potřeba vlastnictví přírodních zdrojů, nebo zabezpečený
přístup k nim, přístup k novým trhům, snížení úvěrování USA, a v
neposlední řadě systémový intenzivní rozvoj individuálních schopností
lidských zdrojů, zabezpečující inovace, jejich řízení, a v neposlední
řadě, plánovaní extrémních situací a jejich řízení v dynamickém
prostředí.

Třetí odpověď indikuje komplexitu stavu Ruska. Rusko, které si dnes drží
respekt v západním světě především díky vojenské moci se všemi
představitelnými pro a proti, nemá prokazatelně žádné politické,
finanční nebo hospodářské ambice na ovládnutí světa. Rusko nepotřebuje
být jedinou velmocí, protože již samo o sobě představuje samostatnou
civilizaci. Rusko chce ve své podstatě obchodovat se světem, a být
ponecháno svému vývoji. Stav Ruska se proto objektivně a podstatně
odlišuje od stavu USA a Číny, co se týče uvedených parametrů. Jestliže
pro USA je globalizace plnící svůj účel trvalou potřebou pro udržení
role centra vývoje a kontroly ve světě, pro Čínu není důležité, zda
globalizace plní svůj účel. Globalizace je pro Čínu totiž pouze dočasnou
nutností. Čína, nehledě na to, že se občas považuje za Říši středu,
praktikuje politiku, kterou lze pochopit z čínského přísloví – ‚Žij,
chráníc svůj klid, přijde doba a květy rozkvetou samy‘. Pro Rusko je jak
trvalá, tak i dočasná globalizace v současné formě smrtonosná. To proto,
že není potřebou, ani nutností, ale parazitem. Globalizace v současné
formě oslabuje roli státu, je v protikladu ke kulturním hodnotám
mnohoetnické společnosti Ruské federace, a k historické zkušenosti.
Současnou politiku prezidenta Putina lze popsat ruským příslovím – ‚Neexistují
silní soupeři, pouze my můžeme být slabými.‘ A chování obyčejných
Rusů: ‚Když se duše raduje, ničeho se nestrachuje. Ani smrti.‘

V kontextu uvedeného lze proto konstatovat, že prezident Trump se bude chovat
na světovém kolbišti jako všichni předešlí američtí prezidenti. Nikde
veřejně definovaný národní zájem USA, prosazovaný elitami, ukáže včas
zvolenému prezidentovi-narcistovi jeho místo. Podobně jako ukázal britský
soud Britům, kde je jejich místo v případě vystoupení Británie z EI. V
případě, že by Trumpův narcismus škodil národním zájmům USA, je
představitelné, že odejde ze světa nepřirozenou smrtí. USA mají v této
oblasti svoji historii. Že se 53 let nic podobného nestalo, není garancí,
že se to stát nemůže. Trump, který svou předvolební retórikou a s ní
spojenými stereotypy spoluvytvořil virtuálního nepřítele v podobě Ruska,
mluvil současně o Rusku jinak než všichni před ním a ostatní v kampani.
Trump nemůže být a nebude vstřícný k Rusku. To i proto, že Rusko vynesl
do výšin, do kterých by se Rusko pravděpodobně ani samo nedostalo. Strach z
ruských médií dokresluje budoucí obraz vztahu USA a Ruska. Trump bude jednat
pragmaticky, protože bez Ruska a Číny nevyřeší ani jeden zásadní
problém USA. Naopak: přivede USA a svět do obtížné situace, kterou bude
představovat nezbytná volba mezi dvěma vzájemně se vylučujícími
možnostmi. První: USA budou ochotny se dělit, a zachovat si tak, alespoň
dočasně, finanční kontrolu a účetnictví světa. Nebo druhá: globalizace
se transformuje do multipolární pod kolektivním vedením, bez pevné
struktury geopolitických a geohospodářských bloků, a tím i bez
monopolního účetnictví USA.

Nebudu se podrobněji zabývat následky uvedených představitelných řešení.
Jedno je však pro mne zřejmé: pro USA je druhé řešení ještě dnes
neakceptovatelné. Čas přiznání pro USA se však blíží. Proto budou
finanční oligarchie a elity strašit asymetrické spojence a ostatní svět
natolik, že dojde k prodloužení akceptování současné egoistické verze
kapitalismu. Strach a svět postavený na izolacionismu po devalvaci USD, to si
dovedu jen těžko představit. Proč? Jedná se totiž o odpověď na otázku
bytí či nebytí kapitalismu, a tím i lidské civilizace. A historickou
zkušenost, že bez velké války se s největší možnou pravděpodobností
dluhů, a tudíž kapitalismu na dluh, nezbavíme.

Charakterová, profesionální, vnitropolitická a zahraničněpolitická
zkušenostní rozmanitost v masových médiích uváděných kandidátů je
proto pro zvoleného prezidenta nutností. Vnitropoliticky a
zahraničněpoliticky rozmanitost umožňuje rozehrát zajímavou hru, vyhnout
se systému prezidenství s přísnou vertikální hierarchií, a současně
garantovat, především EU, větší nervozitu, napětí a konfliktní
potenciál, než tomu bylo doposud. Trump zabalí svůj dárek EU do obalu s
nápisem politická svoboda a suverenita. Obě označení a obsahy dárku EU
jsou pro současnou EU cizí. Evropské elity nevědí a nebudou vědět, jak se
chovat, a co s nimi. Trump a jeho poradci to však ví. Nepřímé, veřejně
dostupné důkazy, dovolují mé tvrzení.

Analytik Lukáš Visingr řekl pro server idnes.cz, že Trump přestane s
politikou vývozu demokracie, místo toho nastolí realismus a společně s
Ruskem se spojí proti Číně. Do jaké míry je tohle reálné? Je
představitelný scénář, který zrealizoval Richard Nixon s Čínou, kdy
Trump by toto nyní udělal obráceně s Ruskem?

Jestliže analytik Lukáš Visingr opravdu řekl to, co přivádí k otázce,
tak musím konstatovat, že US politika doposud žádnou demokracii nikam
nevyvezla. USA vyvezly od roku 1945 tisíce tun bomb a vojenského materiálu
pro přibližně 150 válek, ale žádné poválečné scénáře nebo
demokracii. Demokracii USA vyvážet nemohou, protože je v USA deficitem. Trump,
jako nemovitostní magnát, se proto nebude zabývat vývozem deficitu, který
zvětšuje státní dluh USA, zvyšuje riziko pro své impérium, a staví do
stínu fundamentální problém současnosti. Tím je pro nás všechny,
včetně Trumpa, celosvětová, globalizovaná krize civilizačních hodnot a
atomizace hodnot. Nemohu samozřejmě vyloučit, že Trump pod tlakem elit
nebude muset v jiné formě „vyvážet“ demokracii. Zcela určitě ale ne ve
formě a v měřítku, jako tomu bylo doposud. Spojení se USA s Ruskem proti
Číně nehrozí. Jeví se mi také, že i po prezidentských volbách v Rusku v
roce 2018 – za předpokladu, že se do Kremlu nedostanou nepolepšitelní
neoliberálové či pučisté, se Rusko bude dále vyvíjet a chovat podle
přísloví: ‚Když se přátelíš s vlkem, měj sekyru po ruce.‘ Politika
USA, vycházející z podstaty svého hospodářského systému a mající za
cíl oslabit a případně si podmanit Rusko, podkopala prakticky veškerou
důvěru pracujících občanů Ruska k USA. Zvolený prezident Trump hlásá a
bude i nadále hlásat: Amerika především. Proto předpokládám, že se
prosadí stará pravda tvrdící, že nedůvěra osekává strom lásky. A také:
kde vládne síla, tam rozumu mohyla. Scénář, který zrealizoval Richard
Nixon s Čínou, je proto pro mne v současné době, stavu a pozic USA a Ruska
ve světě, a za vlády prezidenta Trumpa, nereálný.

Několikrát padlo, že největším poraženým amerických voleb je Ukrajina.
Byl postup na Ukrajině natolik svázán s lidmi z Obamovy administrativy, že
to bude Trump moci hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu? Do jaké míry
je možné dohoda budoucího prezidenta Trumpa s Ruskem ve smyslu, že
postovětský prostor nechá být a Rusko dá naopak záruky za klid v Pobaltí?
Je taková dohoda reálná?

Ukrajina nebyla poražena prezidentskými volbami v USA. Ukrajina byla poražena
svými elitami a vlastizradou. Porazila se sama za pomoci tandemu USA–EU a
idealizace hospodářského systému založeného na expanzivitě a
politicko-finanční korupci obrovských rozměrů. Proto se dnes Ukrajina
nachází ve stavu, který se v angličtině nazývá failed state. Trump nebude
moci, jak je formulována otázka, hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu.
Ukrajina, jako failed state se totiž stala nepříjemnou vidličkou jak pro
Rusko, tak i EU, v ruce USA. Vidlička je velice výhodný instrument. Nejen
při zkoušce z etikety, při podávání hrášku, nebo rýže do úst. Každý
pohyb ruky, pád, nebo neopatrné zacházení s vidličkou může způsobit
zranění a bolest. Proto sdělil prezident Putin EU a USA, že nebude Ukrajinu
zachraňovat, nebo dokonce okupovat. Problém Ukrajina se tak stává problémem
EU.

USA, během prezidenství Trumpa budou počítat peníze a současně
přihlížet, jak rychle a v jakém měřítku se EU a Rusko oslabuje, nebo ne.
Trump ví, že problémem EU je již dnešní potřeba tvrdého vnějšího
zásahu do politiky Ukrajiny. EU ho není schopná. Proto nevylučuji, že se ke
slovu dostane mezinárodní tribunál a podobné soudy, které si pozvou
politiky a oligarchy typu Porošenko & Co. Problém pro Rusko je v tom, že
failed state nemá nic jiného pro udržení pozornosti na sebe, a tím i
očekávání nějaké pomoci, než provokace a terorismus. Zabití vojáka FSB
a řadového vojáka v srpnu, následné zatknutí ukrajinských diverzantů a
včerejší (21. 11.) unesení dvou ruských vojáků a jejich následné
věznění, dokumentují napsané, a dovolují předpověď, že ruská
veřejnost takové chování ukrajinských orgánů a gangů nebude dlouho
tolerovat, stejně jako nečinnost ruské vlády a ruských orgánů. Proto bude
Rusko ještě za prezidenství Putina muset jednat. Ne za jednacím stolem, ale
v tichu, bez veřejnosti. Podle svého zvyku, nebo zlozvyku, a čínského
přísloví: ‚Nemluvte, jestli to nezmění ticho k lepšímu.‘

Proč nevidím žádný relevantní důvod pro dohodu budoucího prezidenta
Trumpa s Ruskem ve smyslu, že postovětský prostor nechá být a Rusko dá
naopak záruky za klid v Pobaltí? Rusko již dohodám s USA a s EU nevěří.
Nové dohody nebude tak rychle podepisovat, jak potřeba, nebo jak by si
někteří přáli. Za druhé, Rusko doposud nechalo, a nechává Pobaltí v
klidu. NATO tam haraší zbraněmi, stíhačkami a rotacemi vojáků. Pobaltí,
jako zapuštěná zelinářská zahrada NATO a EU, Rusku politicky,
hospodářsky, finančně, a dnes i vojensky, nic, kromě starostí a výdajů,
nenabízí. Za třetí, v případě západem vyprovokovaného konfliktu je
Pobaltí odsouzeno k slzám. Žádné smlouvy v takovém případě nebudou
platit. Po nedávné instalaci nových raketových systémů v Kaliningradu a
bůhvíkde ještě, by měli Poláci vyrábět kapesníky pro celou EU. Dohoda,
jak se ptáte, je již z uvedených důvodů proto nereálná.

Objevují se také úvahy o tom, že by mohla vzniknout jakási „Jaltská
dohoda číslo 2“, která by byla likvidační pro malé evropské národy,
stejně jako tomu bylo pro II. světové válce, kdy si USA a Rusko rozdělily
ve světě sféry svého vlivu. Moldavsko, Ukrajina a další země by prý tak
propadly znovu do vlivu Moskvy. Mají se tyto státy obávat? A jak bychom na
tom pak byli my v Česku?

S dohodou, nebo bez dohody – Jalta 2, nebo Jalta 3, nebo i jinak zvané dohody
–, malé národy to mají spočítané. Dokonce, malé národy sami počítaly.
A přitom se přepočítaly. Ignorovaly všechny základní psychologické pasti,
které je potřeba brát při jednáních a analýze v úvahu, o kterých jsem
nedávno psal, včetně mýtu o spravedlnosti, o zákonitosti vývoje
přírodních a umělých systémů v kontextu národních zájmů velkých
mocností. V neposlední řadě malé národy idealizovaly svůj význam
připisováním si vlastností, které buď vůbec nemají, nebo když je mají,
tak jsou tyto dnes bezcenné. Česko, a tady podtrhuji to dnešní, nebude
zachráněno od slz s pomocí mladé generace. Říkám generace, ne elitou,
nebo elitami. Ať se na mě, jako cizince, nikdo nezlobí, nebo se neurazí: ČR
se dnes nemůže chlubit suverénní elitou a osobnostmi. Kromě toho nevidím v
ČR vychovávání vlastní politické, hospodářské a kulturní elity,
oddané dnes nikde nedefinovanému národnímu zájmu, a schopné proplout
úspěšně mezi Scyllou nevylučitelného chaosu, včetně války v Evropě, a
Charybdou světa nacionalismu, izolacionismu a bůhvíčeho ještě. ČR,
včetně cizinců v ní žijících, má zatím obrovské štěstí a žije si
jako v bavlnce. Pozor však. Stejně jako nic netrvá věčně, ani láska k
jedné slečně, neroste žádný strom až do nebe. Jak moc tvrdý bude Trump
podle vás vůči Číně? Začne-li obchodní válku, bude ji chtít podpořit
vojensky v Tichomoří? Nabízí se, zda by to, co dělal Obama vůči Rusku,
nemohl začít Trump dělat vůči Číně. Z druhé strany, Číňané vlastní
značnou část dluhu USA a Američané si navykli na laciné čínské zboží.
Co z toho všeho může vzejít?

Čína, podobně jako USA, potřebují globalizaci – především globalizaci
obchodu a financí, byť každý z jiného důvodu. Zruší-li například Trump
smlouvu TPP (Transpacifické partnerství), získá hned několik výhod. Jednou
z nich bude indikace plnění předvolebního slibu o zamezení ztrát a
získáváni nových pracovních míst a příležitostí v USA. Druhou bude
výhoda bilaterálních smluv na základě amerického obchodního práva.
Třetí, a to zcela určitě ne poslední výhodou bude možnost utajování
obsahů bilaterálních smluv a doplňků k nim. To se nezmiňuji o skutečnosti,
že většinu tendrů na dodávky a služby vypisují státy USA. Menší část
tendrů vypisují federální orgány. Jim napovídají, když ne víc,
americké nadnárodní korporace, přísné bezpečnostní kontroly, a i v ČR
známý, protekcionismus. Zrušení TPP na druhé straně zvětší naději
Číně na rozvoj svého programu RCEP. Toho se USA neúčastní. Trump
zrušením TPP podpoří i snahu Ruska. Tímto způsobem získá Trump ihned dva
(vnitropolitické a zahraničněpolitické) trumfy, zabije dvě mouchy jednou
ranou (dovolíc Číně a Rusku pracovat na svých plánech), a současně
prodlouží život USD a americkému světovému účetnictví.

Mluví se o tom, že Trump je velký izolacionista a nepodporuje zamýšlenou
obchodní dohodu TTIP s Evropou. A o TPP (transpacifická obchodní dohoda,
např. s Japonskem, Austrálií atp.) se už vyjádřil, že ji chce zrušit
hned po svém nástupu do Bílého domu. Znamená to tedy, že se ztíží
přístup na americký trh? A postihne tato situace i Českou republiku, která
tak bude mít ještě více omezený přístup se svým zbožím do USA?

Trumpova předvolební retórika a přípravná jednání týkající se
složení jeho týmu indikují, že Trump ví, že izolacionismus (z franc.
isoler – odloučit, osamostatnit) je politická doktrína upřednostňující
domácí politiku před zahraniční. Ke zrušení TPP bude asi stačit jeho
podpis. K potratu TTIP stačí jeho nečinnost, i když nelze vyloučit, že
moment setrvačnosti americké a bruselské byrokracie je opravdu veliký, a
odejít dobrovolně z velice dobře placených pozic se nikomu nebude chtít. V
žádném případě zrušení TPP a neexistence TTIP nepředstavují větší
omezení přistupu na americký trh než doposud. Důvody jsem naznačil v
odpovědi obsahující popis rozdílu počtu tendrů na státní a federální
úrovni, a plánovanou platnost smluv TPP a TTIP s omezením na federální
tendry. V obchodu platilo a bude i nadále platit, že osobní přítomnost a
znalost krajiny a partnera, důvěra a spolehlivost rozhodují.

Předpokládám, že Trump se bude snažit kombinovat snahu minimálně se
angažovat v zahraničí a ekonomický protekcionismus. Má k tomu příklad z
dějin USA. Izolacionismus se uplatňoval v 30. letech 20. století v USA.
Tehdejší vláda odmítla spolupracovat se státy zapojenými do konfliktů a
věnovala se spíše domácím záležitostem. Ke změně tohoto přístupu
došlo po druhé světové válce. V současné době praktikují izolacionismus
různé státy, včetně USA, EU, Číny a Ruska v modifikovaných formách,
snažící se současně vyloučit označení jako státy nesvobodné či
totalitní. Všichni se hlásí k WTO a jejím principům vědíc, že WTO krizi
nepřežije. Touto tzv. narcistní nerovnováhou trpí mnoho jedinců a států.
Problém je, že jedinci a státy s těmito poruchami si neuvědomují
zvláštnost a následky chování a konání. Proto se v poslední době často
spekuluje o tom, zda může být narcismus brán jako životní styl. Životní
styl a psychická porucha se navzájem nevylučují. Ale partnerské vztahy jsou
pro narcisty skutečným problémem. Proto nic explicitně dobrého od vztahu EU,
Číny a Ruska k USA pro ČR neočekávám.

Zároveň Donald Trump usiluje o liberalizaci ekonomiky kapitálových trhů.
Dokáže se při té deregulaci vyhnout katastrofám, které nastaly po pádu
Lehman Brothers v roce 2008? A co nebepečí obřího amerického zadlužení?

Liberalizace ekonomiky kapitálových trhů podle mého skončila. Případné
další deregulace mohou pouze zhoršit současný stav nemocného (západního
společenství). Co nevylučuji, je snížení daní pro korporace jak v USA,
tak i ve Velké Británii, což přinese s sebou nové problémy a boj. Obří
americké zadlužení se při absenci neochoty USA se spravedlivě dělit s
asymetrickými spojenci a partnery ve světě, neochotou nechat padnout USD a
zaměnit USD opravdovou demokratizací systému světových rezervních valut
– bude řešit válka.

Britský tisk uvedl, že generální tajemník NATO si nechal vypracovat
analýzu, která ve své mírnější podobě znamená, že Trump nebude chtít
platit vojenské výdaje na starém kontinentu a hodí to „na hrb“ Evropě.
V horším důsledku to prý znamená absolutní konec angažmá v Pobaltí a na
Ukrajině ze strany USA. Hrozí, že v takovém případě evropští členové
NATO nebudou chtít požadované peníze uvolnit a ohrozí to i bezpečnost
některých evropských států?

Pro tvrzení, že Trump, ani jiní z potenciálních lídrů USA nebudou ochotni
chtít platit za bezpečnost Evropy, nemusím číst britský tisk a poslouchat
generálního tajemníka NATO. Dnes, kdy čas přiznání pro Evropu již
přišel – a lámání chleba začalo –, by evropské elity měly buď
odejít na nemocenskou, nebo do důchodu a při předání úřadů poprosit o
dialog se sousedem. Vyrovnaný vztah se sousedem je totiž důležitější než
láska ke vzdálenému a v zámoří žijcímu přibuznému a asymetrickému
spojenci.

Bezpečnost evropských států nezachrání peníze a vyzbrojování.
Bezpečnost evropských států může zabezpečit pouze dialog a spolupráce s
Ruskem a se všemi těmi, kteří mají opravdovou potřebu s Evropou a s Ruskem
spolupracovat a soužít. Skutečnost všedního dne je zcela jiná: stačí se
vrátit na začátek odpovědí na vaše otázky a uvědomit si význam rezoluce
bezvýznamného EP pro budoucnost Evropy. Komu to nestačí, může napovědět
přísloví: ‚Neštěstí vchází těmi dveřmi, které jsme mu otevřeli.‘
Lidem, kteří se neumějí červenat, nelze prostě věřit. Podobně: ‚Je
lepší být jeden den člověkem, než tisíc dní stínem.‘ To i proto, že
člověk se nikdy nevrací z cesty takovým, jakým byl před jejím začátkem.
To platí i pro odpověď na vaší další otázku.

Angela Merkelová ohlásila svoji kandidaturu na post kancléřky i v
příštím roce. Je „šedou eminencí EU“ a klasickým představitelem
evropského korektního politického stylu, který se mimo jiné vyznačuje i
velkou vstřícností k migraci. Jak může fungovat vztah mezi ní a novým
americkým prezidentem, který hledí s despektem na celou Evropskou unii?

Kancléřka Merkelová, by měla k ohlášení své kandidatury připojit
vysvětlení, proč chce kandidovat. Je kvalitativní rozdíl, jestli je
důvodem kandidatury absence osobností, slabost politických elit v SRN a v EU,
nebo osobní ambice, či příkaz třetího. Vědět důvod kandidování by
dovolilo lépe ohodnotit, nakolik jsou si kandidátka a s ní spojené elity
vědomy konce tzv. politické korektnosti.

Trumpovo předvolební hřímání ‚Amerika především‘, i kdyby padlo jen
částečně na plodnou a měkkou půdu a nebylo tak slyšet, má druhou stranu
určenou pro Evropu: Evropo, probuď se. Prolhaná, lenivá a lakomá Evropa se
bude jenom pomalu probouzet a těžko stavět na své nohy bez pomoci.
Vstřícnost kancléřky k migraci se bude transformovat do ještě více
komplexních lží. Ty svými následky umocní lenivost a lakomost
prostřednictvím strachu a paralyzování společenského života. Protože
Trump nemůže Evropě pomoci jinak, než když bude na kolenou, nabídne
Evropě více politické svobody a suverenity. Tato, jako nová svoboda a
suverenita i ve vztahu k USA, ovlivní i vztah mezi staronovou kancléřkou a
Trumpem. Vztah bude věcný s absolutní koncentrací na americké národní
zájmy. To indikuje chtěně-nechtěný obsah textu dokumentu, který nesl Kris
Kobach, a který ofotografoval fotograf AP po návštěvě u Trumpa. To málo,
co se dá přečíst, stačí k tomu, aby si vítačí migrantů hledali jiného
partnera než Trumpa. Fotografii zveřejnil Süddeutsche Zeitung.

Hřímání pan Fillona, vítěze prvního kola primárek ve Francii, že je to
Západ, kdo odmítl spolupracovat s Ruskem a ne Rusko, a že je to Čína, kdo
představuje nebezpečí pro EU a ne Rusko, nebo že Rusko není ve své
podstatě protivníkem Evropy, nebude přesto v Berlíně vyslyšeno. Podobně
jako nebude uviděno a uslyšeno Trumpovo hřímání na účet amerických
masových médií, která si pozval do svého mrakodrapu, aby jim tam četl
levity a současně ladil s nimi kontakt na prahu dalšího boje, kterým bude
100 dní ve funkci prezidenta. Zástupci všech pozvaných amerických medií
přijali Trumpovo pozvání a akceptovali bez křiku zákaz fotografování,
elektronických a ručních zápisů během návštěvy u Trumpa. To neznamená,
že Trump již vyhrál nad medii. Je to ale indikace, že čas začít mluvit
jinak s manipulátory veřejnosti přišel.

Je to indikace, že včerejší rezoluce EP týkající se boje s ruskou
propagandou, která prý rozkoluje EU, je hloupost. Podobná hlouposti tvrdit,
že Trump se prvních 100 dní v úřadu bude zabývat výlučně vnitřní
politikou a problémy USA. Sýrie, Ukrajina, Afganistán a Irák, stejně jako
všeobecný boj s terorismem budou brát své z pracovního času Trumpa. V
kontextu představitelného společného boje Trumpa a Putina proti
mezinárodnímu terorismu se může dokonce potvrdit, že EP se svou rezolucí
proti Rusku vědomě narušuje možnost sjednocení v boji proti terorismu,
proti IS, proti fundamentalistům apod. Nedat možnost, nebo omezit možnosti
veřejnosti srovnávat informace, fakta a analýzy – to lze již dnes
kvalifikovat jako informační přestupek. Nevím, jak je tomu v ČR. Ale dovedu
si představit, že v několika státech EU lze tento přestupek soudně
napadnout.

Má pravdu Hynek Kmoníček, který říká, že konec politiky šíření
demokracie všemi prostředky pro nás bude výhodný? Anebo máme i navzdory
Trumpovi podpořit tvrdý postoj vůči Rusku? V případě, že bude Trump
razit protičínskou politiku, mělo by smysl, abychom pokračovali v naší
vstřícné politice vůči Číně? Co bude pro nás výhodnější?

Vážím si a respektuji znalosti a zkušenosti pana Kmoníčka. Souhlasím s
jeho hodnocením, že konec politiky šíření demokracie všemi prostředky
pro nás bude výhodný za předpokladu, že budeme připraveni, vědět a umět
využít novou situaci. Podporovat tvrdý postup proti Rusku, to ČR může.
Podle mého hodnocení by ale neměla. Výsledkem podpory proti Rusku bude
volná cesta k samobičování a k úpadku, minimálně hospodářskému a
kulturnímu. Jakou by Trump realizoval politiku ve vztahu a Číně – ČR by
si měla uvědomit, že Čína nepotřebuje z ČR nic, kromě přístupu na trh
místní a evropský, něco málo z místního a středoevropského
logistického potenciálu, a několika talentů.

Proto jaká bude v konečném výsledku politika ČR vůči Číně, zda
vstřícná nebo méně, bude rozhodovat především Čína. Pro ČR a její
občany bude vždy výhodnější, uvědomí-li si co nejdříve, že ani
nejsilnější vítr nepohne skálou. Bude-li vláda schopná a ochotná si
vytvářet pro různé, a především extrémní, situace svá vlastní
alternativní řešení, plány a strukturu řízení na základě reflexe
minulosti, ale i přítomnosti včetně amerického hnutí Alt-right (National
Policy Institute, NPI, prezident Richard Spencer), bude jí možné si
představit budoucnost. Do budoucnosti a na horu vede mnoho cest, krajina se ale
nemění. Platí totiž, že u hloupého je i štěstí hloupé. A také, že
když jsi jednou upadl, neznamená to, že nejdeš správnou cestou. Proto,
když uděláte chybu, smějte se. Nesmějte se ale starcům – jednou jimi
budete sami. Souhlasu netřeba.

Autoři: Daniela Černá, Jan Štěpán

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Lavrov sdělil, že Putin je ochoten se setkat s Trumpem

Vladimir Putin je ochoten se setkat se svým americkým kolegou Donaldem Trumpem
„na okraj“ summitu APEC ve Vietnamu, prohlásil ministr zahraničních
věcí RF Sergej Lavrov.

„Slyšíme výroky Donalda Trumpa o tom, že plánuje podobnou schůzku s
prezidentem Putinem. Protokolní služby navázaly kontakt, a když budou
grafikony obou předáků definitivně určeny, myslím si, že vám to oznámí",
řekl ruský ministr.

Lavrov podotkl, že plánuje s Tillersonem projednat dvoustranné vztahy, které
„si vyžadují vážnou opravu", a také „Korejský poloostrov, syrské
urovnání, Irák, palestinsko-izraelský konflikt a Ukrajinu".

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Konec keců: Starý Henry Kissinger hovořil o Trumpovi, Putinovi i EU. Naše
média se budou ošívat

Šéfredaktor amerického magazínu The Atlantic Jeffrey Goldberg se v
posledních měsících pravidelně setkával s doyenem americké diplomacie
Henry Kissingerem a vedl s ním rozhovory o postavení Spojených států.

Goldberg hovořil s Kissingerem v den vyhlášení výsledků voleb a
někdejší poradce pro národní bezpečnost a ministr zahraničí v Nixonově
a Fordově administrativě neskrýval své překvapení. „Myslel jsem si, že
vyhraje Hillary Clintonová,“ zmínil Kissinger, který v předchozích
rozhovorech s Goldbergem uvedl, že si váží její inteligence i analytických
názorů. Ovšem vítězství Trumpa nevidí jako žádnou tragédii, ale spíš
novou příležitost.

„Trump by se mohl zasadit o soulad mezi naší zahraniční politikou a
domácí situací. Veřejnost a elity vnímají směřování zahraniční
politiky USA odlišně. Myslím, že by mohl tyto dva pohledy k sobě
přiblížit. Má k tomu ideální příležitost a bude záležet jen na něm,
jestli se mu podaří uspět,“ řekl Kissinger s tím, že by se mělo
přestat se zpochybňováním kompetentnosti zvoleného prezidenta. „On byl
prostě zvolen prezidentem a nyní musí dostat šanci uplatnit svůj pohled na
věc v praxi.“

Kissinger tvrdí, že s Trumpem není v kontaktu, ale když prý projeví zájem,
rád jej navštíví a pohovoří s ním. Bývalý šéf americké diplomacie
hájí Trumpa v otázce jeho údajné náklonnosti vůči Rusku a Putinovi, ze
kterého ho obviňovala v průběhu volební kampaně Clintonová i většina
médií. „Nemyslím si, že je nějaký obdivovatel Putina. Jen o něm ruský
prezident řekl pár pozitivních slov, tak Trump prostě cítil z
diplomatického hlediska mu to nějakým způsobem oplatit.“

Celý rozhovor v angličtině najdete ZDE.

Na závěr krátkého telefonického rozhovoru Kissigner udělil Trumpovi
několik užitečných rad. „Za prvé by měl jasně prokázat, že si je
přesně vědom, jakým výzvám Spojené státy musí čelit. Za druhé by měl
dát najevo, že ví, kam se ubírá vývoj a navrhnout správný směr. Čeho
se snažíme dosáhnout? Čemu je třeba naopak zabránit a proč? K výše
zmíněnému si samozřejmě potřebuje Trump udělat podrobnou analýzu.“

Mnoho zajímavého však řekl Kissinger i v uplynulých měsících, kdy s
Goldbergem diskutoval. Mimo jiné zmínil, že za nejschopnější prezidenty
posledních dekád považuje Ronalda Reagana a Billa Clintona. A vyjádřil se
také k rusko-americkým vztahům. „Putin ví, že Rusko je slabší než
někdejší SSSR a samozřejmě i než USA. Rusko si prošlo zcela unikáním
vývojem a k tomu je třeba při budování vzájemných vztahů přihlížet. K
pochopení Putina je třeba si přečíst Dostojevského, nikoli Hitlerův Mein
Kampf.“

Tématem rozhovoru byla také „reál“ politika a lidská práva. Kissigner v
této souvislosti kritizoval snahu Obamovy administrativy zbavit syrského
prezidenta Bašára Asada jeho úřadu. „Předpokládejme, že Asad zítra
rezignuje. Sakra, co ale bude potom? Co vyplývá z morálního rozhodnutí
sesadit ho? Bude automaticky následovat demokracie? Pokud ne, bude v Sýrii
vládnout režim, který nebude stávající hrozby ještě zvětšovat?“
podivuje se Kissinger.

Kritickému pohledu Kissingera v rozhovoru neušla ani Evropská unie a
evropský kontinent jako takový. „Evropská unie nebyla schopna, navzdory
existenci eurozóny, přijmout společný politický nebo strategický přístup
ke zbytku světa. Nevidím ani žádné mechanismy, s nimiž by mohl kontinent
rozvíjet svoji strategickou koncepci. Vliv Evropy na světové dění se
neustále snižuje a myslím, že to ještě přinese v budoucnosti své
negativní důsledky.“

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Letectvo RF zneškodnilo za 24 hodin více než 100 bojovníků v oblasti
Palmýry

Letectvo RF během 24 hodin provedlo 40 náletů v oblasti syrské Palmýry, byl
provedeny útoky na 158 objektů teroristů, zneškodněno více než 100
bojovníků, uvádí se v informačním bulletinu Centra pro smíření v Sýrii.

„V oblasti obce Tadmor (Palmýra, provincie Homs) provedlo ruské letectvo
během 24 hodin 40 náletů. Byly provedeny útoky na 158 objektů teroristů,
jejichž následkem bylo zneškodněno více než 100 bojovníků, 4 tanky, tři
dělostřelecká zařízení, čtyři sklady se střelivem a pět kusů
automobilové techniky", uvádí se v textu dokumentu, umístěného na
stránkách ministerstva obrany.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Slimáci, řekl o muslimech veterán a politik. Dostal za uši, ale znovu
hovoří: Za „slimáky“ dostávám podporu. A to s těmi dětmi v Teplicích...

ROZHOVOR „Nikdo již dnes nemůže říci, že islám nesouvisí s terorismem.
Jestliže přestaneme vnímat a udržovat naše tradice, ztratíme kus sami sebe,“
tvrdí místostarosta Bohunic Milan Hrdlička (ČSSD). Pospolitost muslimů je
podle něj založena na jejich víře, která je všechny neprostupně stmeluje.
Zároveň však odsoudil xenofobní výroky směrem k žákům školy v
Teplicích, protože děti se nejen nemohou bránit, ale nemohu ani za naše
konflikty. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz zdůraznil, že v prvé řadě
musí být Česká republika sama sebou a tak i vystupovat. Není vhodné mluvit
o příklonu k Západu, či Východu, protože Západ nás obětoval Hitlerovi a
Východ nás zase čtyřicet let okupoval.

Sloužil jste jako pyrotechnik při zahraničních misích. Jak vnímáte
strašení islámem a teroristy? Jsou obavy odůvodněné, nebo přehnané?

Slovo strašení dle mého názoru v této otázce není dostatečně přesné.
Strašit můžete děti, třeba čertem nebo domácím vězením, ale pro
dospělé bych viděl výstižnější slovo, a to vzbuzovat obavy. Z mého
pohledu, a to jsem již několikrát uvedl, jedná se především o obavy z
budoucího možného nebezpečí v rámci nekontrolovatelné migrace, s níž
souvisí i islám a terorismus. Nikdo již dnes nemůže říci, že islám
nesouvisí s terorismem, protože to vidíme a slyšíme dennodenně v médiích.
Je jen otázkou času, kdy těmto negativním projevům budeme muset čelit i my
a zda na ně budeme připraveni. Nicméně v krátkosti, při pohledu
například do Francie, Německa či USA a na probíhající teroristické
útoky zde jsou obavy odůvodněné a nepřehnané.

Někteří politici na postoji proti migrantům a islámu postavili kampaň jako
například Tomio Okamura. Jak vnímáte, že nejen u nás, ale i v Evropě
stoupá obliba radikálnějších hnutí a politických stran, které jsou
zásadně proti migrantům, kvótám, Evropské unii a podobně?

Politici se již od pradávna z principu stylizovali do role ochránců. Je to
podstata získávání politické podpory. Někdo bude slibovat zvýšení
důchodů, jiný zvýšení platů nebo třeba podporu rodin. No a jiní se
zaměří na migraci a terorismus. Je zde společenská poptávka po hnutí,
které svými projevy nabízí ochranu před hrozícím nebezpečím.

V minulém rozhovoru pro ParlamentníListy.cz jste řekl: „Necítím ani tak
ohrožení v bezpečnosti, ale ohrožení naší kultury a zvyklostí.“ Jak
velkým dílem si za tuto situaci můžeme sami? Dbáme na udržování našich
kulturních tradic, nebo svými postoji pomalu ztrácíme pospolitost, která je
například u muslimů tolik silná?

Ohrožení bezpečnosti a ohrožení našich kulturních tradic a zvyklostí
jdou ruku v ruce. Tradice, jež se dochovaly a předávají se z pokolení na
pokolení. Jestliže přestaneme tyto tradice vnímat a udržovat, ztratíme kus
sami sebe. Před druhou světovou válkou si spousta lidí také nedovedla
představit, že Německo po debaklu v první světové válce bude schopno
znovu rozpoutat válku, a přece se tak stalo. Já doufám, že ty miliony
padlých vojáků a civilistů nebyly zbytečné a že právě tato historie
nás přiměje k ostražitosti. Pospolitost muslimů je založena na jejich
víře, která je všechny neprostupně stmeluje a islám říká, že ti, co
nevěří v Alláhova, posléze v Mohamedova slova, jsou „Káfiři“, a to je
zbytek nemuslimského světa.

Opět se hovoří o orientaci naší země „na Východ“ nebo „na Západ“.
Příznivci Evropské unie se děsí referenda, které by dle ANO nemělo
postihnout otázku setrvání v Evropské unii, ale nemusí to být konečný
postoj. Okamura či KSČM se tomu vůbec nebrání. Jaký je váš názor? Tak,
jako jsme v referendu hlasovali o vstupu do Evropské unie, měli bychom nyní
hlasovat o setrvání? A kdo má o tom spíše rozhodovat, politici, nebo
občané?

Jestli východ, nebo západ je jedno. Z historie máme s oběma stranami stejné
zkušenosti, a to nepříliš valné. Západ nás obětoval Hitlerovi a Východ
nás zase čtyřicet let okupoval. V prvé řadě musíme být sami sebou a tak
jednoznačně vystupovat. Představa, že pokud například Německu, Francii
či Britům bude v budoucnu ouvej, tak ještě přispěchají pomoci nám, je
zcela scestná. Je jasné, že každý stát musí nejdříve pomoci svým, a
až teprve potom ostatním. Proto musíme apelovat na to, abychom byli v
maximální míře obranyschopní, ale zároveň zůstali součástí Evropy.
Nevěřím, že se bude realizovat referendum o setrvání v Evropské unii. Je
to čistý populismus. Dejme si ruku na srdce a řekněme si narovinu, kde
bychom byli, pokud bychom do Evropské unie nevstoupili. Názor, že by nám
bylo mimo Evropskou unii lépe, je nesmyslný. Vezmeme-li si příklad z brexitu,
tak Britové již nyní pomalu začínají chápat, že udělali chybu. Co je
však pravdou, je skutečnost, že vedení Evropské unie je zkostnatělé a
byrokratické, a proto je jeho reforma nezbytná. Přestože pan Okamura či
KSČM se tomuto referendu nebrání, sami vědí, že by dopadlo ve prospěch
setrvání v Evropské unii. Avšak něco z volebního programu prosazovat musí
a toto je nyní aktuální věc. Máme zastupitelskou demokracii, proto by o
možném vyhlášení referenda o setrvání měli rozhodovat politici. Pokut by
se dohodli, že se referendum vyhlásí, poté samozřejmě rozhodnou občané
naší země.

Okamurova SPD, jejíž většina poslanců se pozitivně dívá na Vladimira
Putina, nejspíše obsadí funkci šéfa bezpečnostního výboru Sněmovny. Co
vy na to?

To, že se někteří poslanci SPD dívají pozitivně na Vladimira Putina,
ještě neznamená, že jsou to špatní politici. Na jejich souzení je
příliš brzo.

Četla jsem, že Rusku se i přes sankce vede ekonomicky celkem dobře. Navíc
tam na návštěvu míří Zeman s velkou delegací podnikatelů. Jak zpětně
hodnotíte konání Evropské unie a dalších států jako reakci na Ukrajinu
2014? Mají ještě sankce smysl?

Vezmu to od konce, sankce nikdy nikde nepřinesly nic pozitivního a v
konečném důsledku to odnesli obyčejní lidé. Dnešní přebytek zboží
nás nutí k prodeji. Pokud neprodáme my, prodá někdo jiný a my spláčeme
nad výdělkem. Hlavně, že budeme moci světu vytroubit, že jsme zavedli
sankce. Již nyní se ví, že některé firmy Evropské unie vyvážejejí
zboží do sousedních zemí Ruské federace, zde se jednoduše přebalí či
jen přeloží a putují do Ruska. Všichni to vědí včetně celého vedení
Evropské unie, ale hlavně, že dodržujeme ty neúčinné sankce. Lžeme si
tak trochu sami sobě a ještě se přesvědčujeme, že je ta lež vlastně
pravda. Ukrajině sankce nepomohou, Ukrajina potřebuje začít fungovat
především jako stát. Kam se poděla obilnice Evropy? Jejich rozsáhlé lány
leží ladem, nemají techniku ani osivo, aby mohli tyto plodiny pěstovat. My
jim budeme pomáhat sankcemi? Pomozme jim jinak, aby mohli začít znovu žít.
Ukrajinci milují svou zemi a jen neradi ji opouštějí, tak ať mají takové
podmínky, aby zde mohli důstojně žít a tvořit svou budoucnost. Prezident
je realista, on ví, že Rusko je silným hráčem ve světové politice a v
nejbližší době se stane i silným ekonomickým konkurentem nejen Evropě,
ale i světu.

Mluví se o tom, že Spojené státy a Rusko se blíží dohodě o vyřešení
války v Sýrii. Trump se setká s Putinem, pokud bude dohoda o Sýrii.
Součástí rusko-amerických jednání je ukončení občanské války,
mírové rozhovory i zajištění, aby se jejich armády nestřetly. Mají tato
jednání šanci na úspěch?

Sýrie je již skoro osvobozena od Islámského státu, záměrně uvádím
slovo skoro, protože Islámský stát zde přece jenom bude i do budoucna
působit, a to formou gerilových skupin, a může se stát, že některé
oblasti či města dobude zpět pod svoji nadvládu. Obě strany, jak Rusko, tak
USA, cítí, že přišla doba dohody. Je nanejvýš jasné, že pokud se
nedohodnou, krize bude pokračovat, a to převážně mezi Asadovým vojskem a
Kurdy. Navíc je tu otázka ropy. Tato problematika je tak rozvětvená, že ani
sami poradci obou zemí si s ní neví rady. Zde ukáže snad jen čas. OSN
nebude schopna vyjednat vůbec nic již z toho důvodu, že má problémy sama
se sebou.

Teroristé Islámského státu ztrácejí pozice v Iráku a Sýrii a prý se
hodlají přesouvat do Libye. Nezkomplikuje se tím situace ještě více? Co
může znamenat takový přesun IS do jiné země pro zahraničněpolitickou
situaci? Znamená to, že IS ztrácí půdu pod nohama a jeho fungování bude
složitější? Nebo se prostě jen přesune a bude pokračovat ve své
činnosti?

Přestože Islámský stát ztrácí pozice a vliv v Sýrii a Iráku, neznamená
to, že je poražen. Do Libye nemusí nic přesouvat, protože zde již jistě
působí a přeskupuje své síly. Přestože to tak nevypadá, jejich porážka
je vně Islámského státu přesně organizovaná. Přesun bude pro Islámský
stát především znamenat jejich opětné zformování, příprava taktiky a
opětovné převzetí moci v některé z blízkovýchodních zemí. Islámský
stát okusil kalifát a moc a jejich vrcholní představitelé se této moci
nebudou chtít vzdát, a proto jistě budou ve své činnosti i nadále
pokračovat.

Jak hodnotíte dosavadní působení prezidenta USA Donalda Trumpa? Co byste mu
vytkl a za co ho pochválil?

Někdo se narodí jako byznysmen, někdo jako politik. U Donalda Trumpa platí
to první. Nejsem v takovém postavení, abych mohl cokoli vyčítat prvnímu
muži tohoto světa, snad jen trochu pokory a lidskosti, protože ač se to
Trumpovi zdá, Spojené státy jistě nejsou pupkem světa.

Rozvrácená Sýrie se začíná vzpamatovávat z šestileté války, která za
sebou nechala škody za stamiliardy dolarů. Lukrativní kontrakty na obnovu
infrastruktury dostanou především spojenci Asadova režimu, tedy Rusové a
Íránci. Ruské firmy, jejichž žoldnéři v Sýrii bojují proti Islámskému
státu, dostaly v létě povolení na dobytých územích těžit ropu a zemní
plyn. Většinou to byly Spojené státy, které na územích těžily ropu a
rozvíjely své obchody. Co tomu říkáte?

Říká se, že kde teče ropa, tam je smrt, proto je tak černá. Osvobození
Sýrie provázelo mnoho smrti a lidského utrpení. Proto se tekutina musí
především využít k obnově země a neměli by na ní vydělávat ani
Rusové, ani Američané, ale jen a pouze syrský lid. Ostatní by měli jen
pomáhat zprovoznit rafinérie, těžební stroje a obnovit produkci. To, že se
někdo podílel na bojích v Sýrii, bylo jeho svobodné rozhodnutí a neměl by
si nyní nárokovat žádné výhody. Pokud se nyní tyto strany nedomluví, jak
potom mohou chtít, aby se dohodly znesvářené syrské národy?

Přirovnal jste migranty ke slimákům a sklidil za to vlnu nevole. Výrokem
jste chtěl také upozornit na svůj nesouhlas se stavbou mešity na území
Bohunic. Jak to vypadá nyní? Bude mešita?

Přestože jsem sklidil za slimáky velkou nevoli, byli i tací, kteří mne
podpořili a vyslovili s mým názorem souhlas. Možná jich ze začátku bylo
málo, ale v současné době mohu konstatovat, že podpora mých názorů
převyšuje mé oponenty. Co se týče výstavby mešity u nás v Bohunicích,
je zatím klid. Ale věřte, že pokud by se někdo pokusil mešitu u nás
postavit, budou to mí spoluobčané vědět jako první.

Už máte kandidáta a na prezidenta, kterého budete volit? A jaké šanci
dáváte Zemanovi a jaké Topolánkovi? Ale i dalším kandidátům, kdo vás
zaujal a proč? A koho volit určitě nebudete?

Kandidáta na prezidenta zatím nemám, čekám, s čím pánové před nás,
své voliče, předstoupí a poté se rozhodnu. Volit však jistě půjdu.

Velký rozruch vzbudila aféra, která se týká nenávistných komentářů k
fotografii žáků první třídy ze Základní školy Plynárenská v
Teplicích. Třídu tvoří mimo jiné romské, vietnamské a arabské děti.
Reakce pod fotografií už začala prošetřovat policie. O čem tento případ
svědčí?

Přestože se vyhraňuji vůči migraci a některým migrantům, nejsem rasista
ani xenofob. To, co se odehrálo v Teplicích, otevřeně odsuzuji. Děti jsou v
našem životě to nejkrásnější, co může být. Přestože nám někdy
přinášejí starosti či obavy, jejich nevinnost a dětská upřímnost
spojená s nedotčenou láskou vše převýší. Dítě žije ve své bublině
nevinnosti a naivitě a nevnímá osobní ohrožení. Je jedno, jakou barvu
pleti tyto děti mají, jsou to prostě děti, budoucnost našeho světa. Ony
nejsou schopné se těmto útokům bránit, ony je ve své podstatě ani
nechápou, proto je musíme chránit, chránit před takovými, kteří by jim
byli schopni ublížit. Musíme jako vyspělá společnost dát najevo, že tyto
excesy nebudeme tolerovat a jednoznačně se vůči nim vymezit.

Hodně se mluvilo o tom, že fotbaloví fanoušci Sigmy Olomouc v pražské
tramvaji napadli Afričana dlouho žijícího v České republice. S jakým
dojmem sledujete informace tohoto typu?

Každý bezdůvodný útok na lidskou bytost je amorální. Protože o tomto
incidentu nemám relevantní údaje, nemohu se hodnotně vyjádřit.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
USA vyhlásily sankce proti poslancům Státní dumy za Krym

USA vyhlásily sankce kvůli Ukrajině proti šesti poslancům Státní dumy za
Krym, včetně bývalého náměstka krymského vládního předsedy Ruslana
Balbeka, informovalo v pondělí ministerstvo financí USA.

Do sankčního seznamu se dostal Ruslan Balbek, Konstantin Bacharev, Andrej
Kozenko, Světlana Savčenková, Pavel Šperov a Dmitrij Belik, praví se v
ministerské zprávě pro tisk. V tomto seznamu již byla poslankyně Státní
dumy Natalja Poklonskaja a poslanec Michail Šeremet.

Ujistil, že americké ministerstvo financí bude i nadále uvalovat sankce na
ty, koho považuje za odpovědné za destabilizaci situace na Ukrajině. Sankce
proti poslancům znamenají, že všechny jejich aktiva a konta, jež dokáží
USA objevit ve své jurisdikci, budou zatčena, a Američanům a americkým
společnostem bude zakázán styk s těmito osobami.

Předtím zavedla analogické sankce proti krymským poslancům Státní dumy
Rada EU.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V očekávání velkého fotbalu: do Soči dorazila trofej MS 2018

Do Soči byl přivezen pohár mistrovství světa ve fotbalu, hlavní cena
vítězného týmu.

Je vyroben z čistého zlata. Váží šest kilogramů a 175 gramů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Pokusný králík

Sběr biologického materiálu občanů Ruska pro potřeby USA je spojen s
výzkumem pohybového ústrojí, volba lidí nebyla přitom záměrná,
oznámilo učební letecké velení (AETC) VLS USA.

„V objednávce nebylo označeno, kde mají být vzorky odebrány. Pro
pokračování výzkumu však bylo třeba získat analogické vzorky. Protože
původně poskytl dodavatel z Ruska materiály vhodné pro jistou skupinu
nemocí, pak také kontrolní skupina vzorků měla pocházet z Ruska", řekl v
rozhovoru pro RIA Novosti mluvčí AETC Bo Downey.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
EU a s ní celý Západ se může do roku 2040 zhroutit, varuje německá
armáda

Velení německé armády si nechalo zpracovat analýzu bezpečnostních rizik,
kterým může Spolková republika Německo v příštích letech čelit. V
obsáhlé studii je zmíněno celkem šest scénářů včetně toho
nejhoršího. Nelze prý vyloučit, že kolem roku 2040 se západní struktury
zhroutí.

Bundeswehr má na stole obsáhlou studii o sto dvou stranách, která zahrnuje
bezpečnostní rizika, jimž možná bude muset čelit německá armáda v
příštích letech. Německý týdeník Der Spiegel přinesl informace o tom,
že na stole je přibližně šest možností dalšího vývoje. Zprávu
převzal také server Politico.eu. Podle nejhoršího možného scénáře se
může Evropská unie a s ní i celý Západ zhroutit kolem roku 2040.

Celý článek v angličtině naleznete zde

Nožná noční můra německých velitelů by znamenala, že v roce 2040 se
zhroutí stávající světový řád, zbortí se systém hodnot, zhroutí se EU
a s ní celý Západ, globalizace se zastaví a přijdou desetiletí chaosu, na
která bude muset německá armáda nějak reagovat. V takovém případě by se
další rozšiřování EU zastavilo, část zemí by EU opustila a Evropa by se
musela vyrovnat s hrozící nestabilitou, která nehrozila po desítky let.

Prý je také možné, že se Západ postaví proti Východu. Státy z
východního křídla EU zarazí další rozšiřování EU a odmítnuté státy
se přidají k jinému společenství nebo k ruskému způsobu vládnutí. V
takovéto Evropě by bohužel posílili extremisté.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Huml velmi drsně o migrantech a islámu: Bití žen, pedofilie, nenávistné
chování, bičování, sekání rukou, řezání hlav. Kolaps a chaos. Čeká
nás občanská válka, nebo emigrace

ROZHOVOR Poslanec ČSSD Stanislav Huml říká, že islám považuje za velký
problém. „Mnohoženství, bití žen a jejich vlastnění, pedofilie,
nenávistné netolerantní chování k ostatním náboženstvím a ateistům.
Středověké tresty jako bičování, sekání rukou, stínání hlav na
náměstích. Sorry, ale nechci se dožít, aby v Evropě měl islám většinu,“
řekl.

Obhájci imigrace tvrdí, že přijímání imigrantů pomůže ekonomice,
protože imigranti zaplní volná pracovní místa a současně prý pomohou
udržet důchodový systém. Nejsou ale naopak větším nákladem pro
sociální systémy než přínosem pro ekonomiku? Plus započtěme výdaje na
bezpečnost a následky kriminality...

Pokud by imigrace byla přirozená, tedy početně významně nižší, dalo by
se souhlasit. Je mi však proti srsti náborovat levnou pracovní sílu a
uvažovat o tom, jak na nás budou pracovat. Pokud však přicházejí
statisíce, ne-li miliony lidí v drtivé většině nevzdělaných, z jiného
kulturního prostředí, jde o problém. Výsledkem nemůže být nic jiného
než kolaps sociálních systémů států, kam tyto masy přijdou. A už
začínám být přesvědčeným zastáncem tvrzení, že jde o řízenou
operaci.

Co říkáte silvestrovským událostem v Kolíně nad Rýnem a dalších
německých i evropských městech?

O bezpečnostním riziku mluvím již více než rok. Násilí se bude
stupňovat, kriminalita poroste. Kdo tvrdí, u nás žádní migranti nejsou,
nevnímá realitu celku. Jsem Evropan. Není mi jedno, co se děje v Německu,
Rakousku nebo Francii. Jsou to místa, kam jezdím, kde žijí také Evropané.

Co říkáte reakcím německých politiků?

Paní Merkelovou nechápu, její motivace mi není jasná. Měl jsem ji za
chytrou ženu. Německo bylo vždy pečlivé, policisté korektní a
nesmlouvaví. Ta proměna je neuvěřitelná. Že jsou na hranici chaosu, je
neuvěřitelné. Reakce EU je pomalá a impotentní.

Co se týče sexuálních útoků uprchlíků v Německu, publicista Jan
Petránek řekl, že útoky na ženy jsou hluboko v mentalitě migrantů a
uprchlíci mají hodnoty neslučitelné s našimi. Co o tom soudíte?

Jan Petránek má můj obdiv a souhlasím. Dochází ke střetu dvou kultur.
Naše je ve vývoji napřed (hlásáním tolerance a respektu i oddělením
náboženství od státu) a evidentně selhává při řešení vlastního
ohrožení.

Objevily se zprávy, že německá policie nemá vyšetřovat „drobnou“
kriminalitu přistěhovalců...

Nechtěl bych sloužit v policii, kde se uplatňuje selektivním způsobem
právo. Němečtí policisté musejí být dnes silně frustrovaní.

Šéfka Alternativy pro Německo Frauke Petry prohlásila, že by pohraniční
stráž měla být připravena střílet uprchlíky, pokud to bude nutné. „Potřebujeme
efektivní kontrolu (hranic), abychom zabránili neregistrovaným žadatelům o
azyl vstup do země z Rakouska. Žádný policista nechce střílet na
uprchlíky a já si to také nepřeji. Ale střelba by měla být umožněna
jako poslední možnost,“ prohlásila pro německá média šéfka AfD Frauke
Petry. Souhlasíte s ní?

Střelba do lidí je to poslední. Nechci stejná jatka jako na mexické hranici
s USA. Potřebujeme efektivní ochranu schengenského prostoru. A děj se co
děj, není možné připustit potulování tlup lidí po našem území, o
nichž nevíme vůbec nic a kteří vstoupili do země ilegálně. Kdo toto
nechápe, popírá samu podstatu právního státu a vytváří podmínky pro
velmi vážné ohrožení vlastních spoluobčanů. Pokud Řecko nezvládá
ochranu našich hranic (jsou to i naše hranice), pak je třeba jim pomoct.
Nelegální uprchlíky pak vracet. Chybí smlouva s Tureckem o přijímání
návratu ilegálů.

Premiér Sobotka řekl: „Jsem přesvědčen, že levicové lídry za deset
dvacet let najdeme spíše mezi dobrovolníky, kteří v létě odjeli na
Balkán a pomáhali uprchlíkům. Tihle lidé budou v budoucnu představovat
levici. Nehledal bych je na náměstích, kde se šíří xenofobie, nenávist a
rasismus.“ Co o tom soudíte?

Nebude třeba čekat deset let, aby bylo jasno. Na Balkáně nepomáhají
uprchlíkům před válkou. Těm se pomáhá za hranicemi válečného území.
Pomáhají v drtivé většině ilegálním ekonomickým migrantům a
obchodníkům s lidmi. Nemyslím, že by lidé volili politiky, kteří
neumějí vyhodnotit reálně situaci a chovají se zmateně pod vlivem
manipulace a emocí.

Slovenský premiér Fico řekl, že nechce, aby na Slovensku vznikla nějaká
ucelená muslimská komunita. Řekl, že existuje problém s integrací
imigrantů, a také řekl, když to řeknu lidově, že si nevezme na triko, aby
byly ženy na Slovensku sexuálně napadány. Co si o tom myslíte?

Robert Fico je v horké fázi předvolební kampaně. Jeho výroky posoudím po
volbách, zda byly myšleny upřímně. Má pravdu, že integrace příchozích
bude velký problém. Má pravdu, že radikální islám přináší svou válku
z Afriky a Blízkého východu na naše území. Má pravdu, že budeme
konfrontováni s realitou a budeme muset problém řešit. V zájmu našich
občanů a v případě politiků v zájmu našich voličů. Zejména po
volbách.

Robert Fico také řekl, že absolutní většina běženců jdoucích do
Evropské unie z Turecka jsou ekonomickými migranty. „Trvám na svém postoji,
že absolutní většina těchto lidí jsou ekonomičtí migranti (hovořil o
migrantech jdoucích do Evropy z Turecka, pozn. redakce). Kdo má věřit
člověku, který se necítil bezpečně v Srbsku, v Maďarsku ani v Rakousku, a
tak šel až do Německa? Evidentně mu šlo o ekonomické zájmy,“ řekl Fico…

Je to tak. Mnoho mladých mužů, falešné pasy, chytré telefony. To nejsou
uprchlíci před válkou, kteří posbírali pár věcí a s dětmi a ženami
utíkají před ISIS. Nenechám přece ženu na pospas nájezdníkům, ale vezmu
ji s sebou, ne? Totéž platí o dětech. Skuteční uprchlíci jsou v táborech
v první bezpečné zemi.

Jak se díváte na roli Turecka? Máme se s ním dohodnout, nebo nás bude
vydírat? Není lépe postavit ploty chránící hranice?

Turecko je fenomén. Převážně muslimská země, jež je členem NATO, která
si přeje vstoupit do EU. Tedy objektivně náš partner a spojenec. Na jejím
území jsou tábory běženců a je legitimní, když žádá o pomoc. Jednat s
nimi tedy je nutné. Pokud jednání selžou a potvrdí se poznatky, že naopak
Turecko aktivně podporuje migraci, pak musejí nastoupit ploty. Celek, který
není schopen uchránit vlastní území, nemá právo na existenci. A hlídat
se musí vnější hranice EU. Jakmile začnou uvnitř Schengenu fungovat
hraniční kontroly, je to začátek jeho konce.

Hovoří se o tom, že Turecko podporuje Islámský stát (obchoduje s ropou) i
imigrační vlnu do Evropy, jak jste zmínil. Co o tom soudíte?

Také jsem tyto informace zaznamenal. Pokud je to pravda, jde o kriminální
činy. Obchod s lidmi i kradenou ropou, zisk z ní má ISIS, a jde tedy o
podporu terorismu. Zločinci patří za mříže a se zločinnou vládou nemá
příliš smysl jednat. Dohody pravděpodobně nedodrží. Pokusit se o to
stejně musíme.

Řekl jste, že v případě migrace může jít o řízenou operaci. Též se
objevila tvrzení, že migrační vlnu do Evropy podporují USA a podporují
ISIS proti Asadovi…

Četl jsem váš rozhovor s iráckým uprchlíkem, který to dosvědčoval, a
viděl jsem památný rozhovor sedm zemí do pěti let (Generál Wesley Clark
veřejně prozradil, že mu byl sdělen plán Ministerstva obrany USA: „Právě
jsem dostal toto memorandum od ministerstva obrany. Píše se tam, že máme
zaútočit a zničit vlády v sedmi zemích do pěti let. Začneme Irákem, pak
se přesuneme do Sýrie, Libanonu, Somálska, Súdánu a Íránu., pozn. redakce).
Objektivně je pravda, že rozvrat Iráku, Libye, Ukrajiny i Sýrie má mnoho
společného. Snad můžeme alespoň stejně jako Poláci tvrdit, že my jsme v
těchto zemích nikoho nebombardovali. Byť některá prohlášení o
humanitárním bombardování a jeho schvalování zazněla.

Andrej Babiš řekl, že příliv uprchlíků do EU se musí zastavit úplně.
Nemáme podle něj povinnost a v tuto chvíli nemůžeme vůbec nikoho
přijímat. Musíme prý v první řadě zaručit bezpečnost našich občanů.
Ptá se, proč by z bohatství evropských zemí tvořených po generace měli
žít lidé bez vztahu k hostitelské zemi a kultuře – lidé, kteří
představují bezpečnostní riziko a jejichž touhou není asimilace, ale
rozvrat evropské kultury. Podle Babiše není možné, aby Evropané měli
menší práva než přistěhovalci, a je vyloučeno, aby se přizpůsobovali
uprchlíkům. Jaký je váš názor?

Andrej Babiš mluvil ještě před pár měsíci jinak. Já toto tvrdím od
samého začátku uprchlické krize a jsem za tento názor nálepkován jako
proruský, xenofobní. Tak platí vítej v klubu.

Předseda SPD a poslanec Tomio Okamura říká, že neexistují umírnění
muslimové a že islám je zločinná ideologie. Podle něj by bylo třeba ihned
všechny islámské migranty vrátit zpět do mateřských zemí a byl by pro
vyhoštění i potomků těchto migrantů, kteří se v Evropě narodili.
Rusové jsou prý de facto naši jediní upřímní silní spojenci v souboji s
radikálním islámem. Každý muslim je podle něj bezpečnostním rizikem a
skutečně časovanou bombou. Co si myslíte o tomto?

Tomio mívá silná prohlášení. Češi a jejich smysl pro humor: jaký je
rozdíl mezi umírněným a radikálním muslimem. Ti radikální vám uříznou
hlavu, ti umírnění se z toho radují. Islám chápu jako velký problém.
Mnohoženství, bití žen a jejich vlastnění, pedofilie, nenávistné,
netolerantní chování k ostatním náboženstvím a ateistům. Středověké
tresty jako bičování, sekání rukou, stínání hlav na náměstích. Sorry,
ale nechci se dožít, aby v Evropě měl islám většinu. Svou válku mezi
sunnity a šíity ať si vedou doma. Jsem tolerantní a vyžaduji od ostatních
totéž. Náboženství, které své normy prosazuje do práva státu, vnímám
jako zaostalé. Není možné ho nechat růst jako rakovinu. Rusko v Sýrii za
pět měsíců předvedlo, že s rakovinou bojovat lze.

Vidíme, že Schengen je věc pro dobré počasí, ale když přijde bouřka,
prosakuje a valí se přes něj povodeň. V okamžiku, kdy EU hranice nijak
nehlídá, cizí lidé libovolně bez jakékoli registrace překračují hranice
a pohybují se po Evropě. Současně vidíme, že už nyní jsou v západní
Evropě obrovské muslimské komunity podhoubím pro terorismus. Neměl by si
náš stát vzít zpátky pravomoc, kdo může vstoupit na naše území? V
okamžiku, kdy není chráněna vnější hranice EU? První je věc, že
kontrolou hranic zamezíme přílivu uprchlíků, a druhá věc, že v západní
Evropě jsou občané EU muslimského vyznání, kteří jsou zapojení do
hnutí teroristů. Ale muslim, který žije třetí generaci v Německu a je
třeba terorista, může libovolně překročit hranice naší země, nikdo ho
na hranicích nezkontroluje, nezadrží a zde může u nás něco spáchat.
Jedním ze znaků suverénního státu je, že kontroluje své hranice a
kontroluje právo na svém území, které je vytyčeno hranicemi. Jakmile
někdo poruší zákon u nás, překročí hranice, tak už náš stát toho
člověka těžko potrestá...

To vše je pravda. Na druhou stranu volný pohyb osob a zboží je základem EU.
Byli jsme si vědomi rizika, že zločinci budou volně cestovat také. Proto
jsou navazovány úzké vazby mezi policejními sbory Evropy. Jsou propojovány
registry. Funguje Europol i Interpol. To vše ve vyšší kvalitě a množství
než před lety. Láme se to až nyní s nástupem obrovského množství
běženců, kteří nectí zákony hostitelské země. Problémy mají národní
policejní sbory, které nezvládají nápor kriminality.

I kdybychom nepočítali současnou migrační vlnu, tak již před ní
existovaly odhady, že v západní Evropě budou mít muslimové většinu do 40
let. Takže v Německu, Francii, Británii, Belgii, Nizozemí a tak dále mohou
nastavit muslimská pravidla a právo šaría. Budou ovládat velké země EU a
pak muslimské zásady mohou prosazovat vůči nám. Není pro nás EU z tohoto
důvodu hrozbou a není pro nás řešení vystoupit z EU a utvořit nějaké
uskupení států kolem Visegrádu a části Balkánu a dalších států
střední a východní Evropy, které by se tomu ubránily?

Podle výše minimální mzdy jsme nejchudší země EU. Rusko embargo přežije.
My bychom umřeli hlady. Prasat v chovu máme méně než po druhé světové.
Vystoupit z EU by byla těžká zkouška, i když je dnešní EU jiná než ta,
do které jsme vstupovali. Jsme právoplatnými členy a naši zástupci musejí
jednat a chránit naše zájmy. Ne zájmy korporací. Vyzkoušet se musejí
všechny nástroje, které jsou k dispozici. Vně EU bychom neovlivnili téměř
nic. Ve finále toto rozhodnutí by muselo být hlasováno ve všelidovém
hlasování. Jakmile tady bude platit právo šaría, budeme mít dvě možnosti
– konvertovat k islámu nebo opustit rodnou hroudu. Třetí možnost je velmi
černá. Občanská válka. Nejsem optimista, který si myslí, že islám se
přizpůsobí a stane se z něj tolerantní a mírumilovné náboženství.
Papež prohlásil, že v Bibli i Koránu jsou stejné pasáže a všechna
náboženství vyznávají stejného boha. Nu, křesťanství se také má ve
své minulosti za co stydět, ale dnes je o 1 000 let před islámem.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Porošenko předal předsedovi Evropské rady Tuskovi sankční „seznam
Savčenkové“

Tiskový mluvčí ukrajinského prezidenta Svjatoslav Ceholko oznámil, že
ukrajinský prezident Petro Porošenko předal předsedovi Evropské rady
Donaldu Tuskovi návrhy na sankce proti těm osobám, které mají co do
činění s případem Naděždy Savčenkové.

Ukrajinská letkyně byla v Rusku obviněna ze spoluviny za smrt novinářů
televizní stanice VGTRK na Donbasu.

Porošenko je ve čtvrtek na návštěvě v Bruselu, už se tu setkal s Tuskem a
předsedou Evropské komise Jeanem-Claude Junckerem.

„Prezident předal Tuskovi sankční návrhy zaměřené proti osobám, které
zfalšovaly případ Savčenkové", napsal Ceholko na Twitteru. Později dodal,
že tak zvaný seznam Savčenkové předal „Porošenko i předsedovi
Evropského parlamentu Martinu Schulzovi.

Dříve už polský poslanec Evropského parlamentu Jacek Saryusz-Wolski
zveřejnil ve svém mikroblogu na Twitteru výzvu adresovanou šéfce unijní
diplomacie Federice Mogheriniové, aby zavedla sankce vůči několika
desítkám ruských oficiálních osob v souvislosti s případem Savčenkové.
Mluvčí Mogheriniové prohlásil, že Evropská unie nekomentuje návrhy na
sestavení seznamu sankcí v souvislosti s tímto případem.

A Ceholko včera prohlásil, že Porošenko koordinuje s EU a USA přípravu
seznamu sankcí v souvislosti s případem Savčenkové.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
MZV RF okomentovalo zprávy o podpoře ozbrojenců IS v Afghánistánu ze strany
USA

Ruská strana upozorňuje na informace médií o tom, že vojska USA a NATO v
Afghánistánu podporují teroristickou organizaci IS v této zemi, a volá po
vyšetření těchto faktů, řekla na brífinku mluvčí ministerstva
zahraničních věcí Ruska Maria Zacharovová.

„Všimli jsme si publikace, která se objevila v informační agentuře
Fergana, pod názvem „Kdo pomáhá IS upevnit pozice na severu Afghánistánu?"
prohlásila.

Podle slov Zacharovové „to znovu vyostřuje otázku o opravdových cílech
cizí vojenské přítomnosti v Afghánistánu".

Ruská strana vyzývá k provedení detailního vyšetřování všech
zmíněných faktů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Festival světla probíhá v Petrohradu. Video

V tomto roce ho organizátoři věnovali stému výročí Říjnové revoluce.

Jevištěm pro světelné 3D-show se stala fasáda Hlavního štábu a
křižník Aurora.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Torpéda nemohla zcela zničit ponorku San Juan, domnívá se expert

Výbuch v důsledku požáru, torpédování nebo výbuch kvůli mořské mině
nemohl zcela zničit zmizelou argentinskou ponorku San Juan, oznámil RIA
Novosti ruský vojenský expert, zástupce hlavního redaktora časopisu
ruského ministerstva obrany „Voják Ruska“ kapitán první hodnosti Vasilij
Dandykin.

Zástupce argentinského námořnictva Enrique Balbi ve čtvrtek sdělil, že
jsou informace o samostatném výbuchu, který může být spojen se zmizením
ponorky San Juan.

„Výbuch v ponorce, který by proběhl v důsledku požáru, vylučování
nebezpečných látek z akumulátorových baterií, dokonce ani torpédování
ponorky nebo její výbuch kvůli mořské mině nemohl San Juan zničit zcela,"
řekl Dandykin.

Poznamenal, že „při zničení ponorky musí na hladinu vyplavat hořlavé
mazací látky a různé předměty z jejího trupu".„Všechno to bude
objeveno leteckými pozorovateli, kteří se účastní havarijní
záchranářské operace a také z lodí v oblasti hledání ponorky," dodal
expert.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ocení Putin Zemanovu podporu? Názor z Moskvy

Před návštěvou Ruska 20.-24. listopadu český prezident Miloš Zeman znovu
vystoupil proti sankcím a vyjádřil přesvědčení, že Rusko se stane
členem Evropské unie. Jeho interview komentuje Boris Šmeljov, ředitel Centra
zahraniční politiky Institutu ekonomiky Ruské akademie věd, doktor věd v
oblasti historie.

Šmeljov: Moskvě je samozřejmě příjemné slyšet podobná prohlášení,
ačkoliv, upřímně řečeno, praktický politický význam nemají. Český
prezident nemá reálnou moc, jeho funkce je zastupitelská. Ale celonárodně
zvolenému Zemanovi je v tomto rámečku těsno a jak je vidět, nepříjemně,
když premiér nebo ministr zahraničních věcí ho „opravují". Například
poté, co v Radě Evropy Zeman prohlásil, že připojení Krymu k Rusku je „hotová
věc". Oficiálně se ČR dosud držela tvrdého stanoviska EU vůči Rusku.
Změní-li se něco po parlamentních volbách v Česku, bude jasné, až si
vítězné strany rozdělí křesla, vznikne nová vláda s novým premiérem.

A je podrobován ostrakismu, kritizují ho nejen v Bruselu, ale i ve své zemi.
Proč Zeman zaujal takové promoskevské stanovisko? Dohadů je mnoho. Dlouho
jsem sledoval tohoto politika, už od té doby, kdy k nám přijel jako premiér.
Všiml jsem si jeho pozoruhodné vlastnosti: nepřipojuje se k celkovému sboru,
má vlastní, i když pro druhé šokující, názor, který se liší od
celoevropského. Myslím, že je to díky jeho osobním vlastnostem. Váží si
Ruska, domnívá se, že rozvoj spolupráce mezi Ruskem a Evropou by umožnil
prudce zvýšit pozici EU ve světě, vytvořil by kvalitativně jinou situaci
na evropském a euroasijském kontinentu. Je o tom přesvědčen a nehodlá se
měnit, aby se zalichotil jiným.

S prezidentem Zemanem přiletí do Ruska podnikatelská mise, největší za
posledních 25 let, zastupující 130 předních společností. S čím
počítají tito podnikatelé, vždyť sankce nikdo nezrušil, naopak jsou
ještě tvrdší?

Pokud vím, český byznys má mimořádný zájem o ruský trh. Začátkem 90.
let ho opustil a pak velmi trpce litoval této chyby. Kromě toho nesmíme
zapomenout na dobu RVHP, kdy mezi našimi zeměmi, jako mezi žádnými jinými,
byly velmi úzké ekonomické vztahy, společné technologické programy,
programy rozvoje různých výrobních odvětví. Dnes Česká republika, která
se stala jednou z nejrozvinutějších členských zemí EU, nám může mnoho
nabídnout. Jsou to vynikající nanotechnologie, biotechnologie, používáme
český potenciál při stavbě elektráren v zahraničí, nakupujeme široké
spektrum strojů, dopravních prostředků a průmyslového spotřebního
zboží. V Evropě mají čeští vývozci silnou konkurenci a v Rusku obrovské
možnosti i v sankčních podmínkách. Je vidět, že si Češi spočítali
různé varianty a následky a jsou připraveni najít si výhodné pozice na
ruském trhu, které jim umožní nespadat pod sankční zákazy především ze
strany Washingtonu.

Rusko se ocitlo ve známé izolaci. Do jaké míry je podle Vašeho názoru pro
Vladimira Putina důležitá podpora Miloše Zemana, přátelská ruka, kterou
podává?

Nacházíme se ne ve známé, ale ve vážné izolaci. Více než polovina zemí
OSN nepodporuje nebo se zdržuje hlasování v otázce Krymu a Donbasu a dokonce
i v otázce účasti Ruska ve vojenské operaci v Sýrii. Samozřejmě je pro
nás důležitý každý projev pozornosti, každé přání spolupracovat s
námi. Český prezident je, jak se u nás říká, ten přítel, kterého
poznáš v nouzi.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ředitel SBU přirovnal „ruský svět“ k Islámskému státu

Ředitel Služby bezpečnosti Ukrajiny Vasilij Hricak řekl, že ideologie
ruského světa a v Rusku zakázané extremistické organizace Islámský stát
(ISIL, IS) jsou stejné. O tom ve středu 23. března informuje 112 Ukrajina.

„Kořeny ideologie ISIL a ruského světa jsou v podstatě stejné, tím, co
je spojuje, a to nás přivádí na určité myšlenky. Je to výjimečnost a
netolerantnost. Všichni chytří, si myslím, si dále domyslí, proč to
říkám," řekl Hricak.

Aby potvrdil svůj pohled na věc Hricak také řekl, že neslyšel „o
žádných vážných zadrženích a zatčeních představitelů ISIL ruskými
speciálními službami na území Ruska".

Hricak už vystoupil s podobným prohlášením k tomuto tématu 22. března:
„Nedivil bych se, že to je element hybridní války Ruska, přestože budou
ukazovat na ISIL." Jako odpověď na neadekvátní prohlášení na adresu Ruska
hlava ruské vlády Dmitrij Medveděv označil ředitele SBU za „blbečka".
Hlava administrativy prezidenta Sergej Ivanov charakterizoval Hricaka jako
degeneráta.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Okamura na tiskovce seřval redaktorku ČT: Vy se ptáte na dezinformace,
přitom ČT je jedním z nejvíce dezinformačních médií v zemi! To stačí

Šéf SPD Tomio Okamura předstoupil před novináře, aby představil svého
stranického kolegu a nominanta SPD na pozici šéfa bezpečnostního výboru
Radka Kotena. Netrvalo ale dlouho a zpočátku poklidná tisková konference se
strhla v tvrdou slovní bitku mezi Okamurou a redaktorkou České televize,
resp. pořadu 168 hodin Kristinou Cirokovou.

Radek Koten jako člen SPD novinářům oznámil, že mu je už 52 let, byť mu
někteří novináři tipují věk pouhých 51 let. Potěšilo ho to, ale rád
by to uvedl na pravou míru. Prozradil také, že se seznamuje s prací
bezpečnostního výboru a hodlá svou funkci vykonávat odpovědně.

Pak došlo na dotazy novinářů. Ozvala se redaktorka ČT Kristina Ciroková a
chtěla slyšet, proč Koten sdílí některé informace z údajně
dezinformačních webů. Tak je neoznačuje jen Česká televize, ale podle
jejích slov např. také Bezpečnostní informační služba. Koten upozornil,
že ho mohl do těch či oněch skupin na Facebooku přidat prakticky kdokoliv.
A pokud jde o něj samotného, rád uslyší názory od různých občanů.

„Doufám, že mi nikdo nebude diktovat, co si můžu dávat na Facebook a co
ne. Naše oficiální stanoviska vám rádi sdělíme tady na tiskových
konferencích," řekl k tomu následně Koten. V podobném duchu se vyjádřil i
Radim Fiala. „Nestudujte facebookové profily, protože to opravdu může být
zavádějící,“ konstatoval Fiala.

Kristina Ciroková pak od Kotena chtěla slyšet, proč je v oněch
konspiračních facebookových skupinách aktivní. A v tu chvíli se ujal slova
Okamura a spustil kanonádu.

„Vy nejste Česká televize jen jako taková, vy jste pořad 168 hodin. Jste
pořad 168 hodin, který dlouhodobě kritizuje hnutí SPD, dehonestuje nás a
účelově dělá lži a výmysly ve svých pořadech," rozčílil se Okamura.
Nechce si nechat mluvit do toho, kdo se kam přihlásí. „Já vím, že vy v
pořadu 168 hodin byste nám rádi diktovali, co máme dělat, ale oni to
rozhodli voliči, tak vy nevytvářejte politiku a jen podávejte pravdivé
informace. Já myslím, že tam máte dost velký deficit," rozčiloval se dál.

Šéf SPD Tomio Okamura na tiskové konferenci. PrintScreen: ČT24

Ciroková se zeptala, kde se v pořadu 168 hodin lhalo. „Bylo to před volbami,
kdy jste v závěru vašeho pořadu uvedli, že Okamura má svaly, ale nemá
mozek. Já to považuji za dehonestující,“ nechtěl se nechat zastavit
Okamura. Česká televize by se podle jeho názoru takto chovat neměla.

Demokratický blok sice tvrdí, že SPD představuje riziko pro bezpečnost
České republiky, ale Okamura zase považuje za nebezpečného údajně
neúspěšného politika Miroslava Kalouska (TOP 09).

To, že to říkají servery Bakalových médií, jako třeba tady pan Šídlo,
který byl placen tunelářem Bakalou, že mi představujeme bezpečnostní
riziko, tak ať si to říkají, ale Českou televizi bych prosil, informujte
pravdivě," řekl Okamura. Řada českých médií podle Okamury lže, jako
když tiskne.

„Mě opravdu už ani nepřekvapuje, že zpravodajství České televize,
které šíří dezinformace jako na běžícím pasu, vzpomeňte na vysílání
o Majdanu, vzpomeňte na předvolební vysílání ohledně amerických
prezidentských voleb, kde jste si vybírali pouze sympatizanty Clintonové a
opomněli jste. někoho, kdo by kladně okomentoval vítězství Donalda Trumpa,.
takže jestli vy se ptáte na dezinformace, já myslím, že zpravodajství ČT
je jedním z největších dezinformačních médií v České republice a já
myslím, že ta odpověď stačí.

Koten doplnil, že v Rusku nikdy nebyl, ani se tam nechystá. Byl např. v
Maďarsku, ale v Rusku prý nikdy.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
NI: Washington bude moci docílit míru na Ukrajině, teprve když zastaví
rozšiřování NATO

Rusko nepředstavuje reálnou hrozbu pro USA, a jeho tvrdá politika vůči
Ukrajině je zaměřena prakticky jen na to, aby nepřipustilo zapojení této
země do NATO, píše ve svém článku pro časopis The National Interest
politolog a bývalý pomocník amerického prezidenta Ronalda Reagana Doug
Bandow.

Podle jeho názoru, aby urovnaly ukrajinský konflikt, budou muset USA
poskytnout Rusku záruky toho, že Ukrajina zůstane neutrální zemí — a
takový kompromis bude výhodný všem, mj. i samotnému Kyjevu.

Podle informace tisku plánuje administrativa prezidenta USA Donalda Trumpa
navrhnout rozmístění mírových sil na Ukrajině, píše Doug Bandow.
Mezitím podle analytika bude mít tato iniciativa více šancí na úspěch,
navrhne-li Washington „komplexní dohodu", v jejímž rámci zůstane Ukrajina
neutrální zemí, a slíbí-li zastavit další expanzi NATO.

Jak zdůrazňuje Bandow, současné Rusko nelze vůbec označit za „ideologického
soka" Spojených států, protože „se putinismus nelíbí skoro nikomu,
kromě samotného Vladimira Putina a jeho kamarádů", a sám ruský předák, i
když „záhy projevil své autoritativní tendence", nebyl nikdy „ideologem-komunistou",
a nevyhovoval mu jenom postoj Západu a USA k Rusku. Kromě této jediné věci
nemá Putin v podstatě Spojeným státům nic za zlé, a „připomíná
typického cara — žádá, aby si Rusko vážili, a věnuje zvláštní
pozornost jeho bezpečnosti", uvažuje expert.

Nehledě na „pláč a skřípení zubů v Evropě" v souvislosti s chováním
Moskvy, nejsou žádné příznaky toho, že Putin „chystá přepadení",
pokračuje Bandow. Jak píše analytik, dokonce kdyby nebylo Rusko v
hypotetické válce se Západem odsouzeno k porážce, Kreml by v žádném
případě podobným konfliktem nic nezískal — a právě proto Putin „ovládl
dokonale umění porušovat klid zemí, které chtějí uvalit větší část
svých obranných závazků na Spojené státy".

Washington a jeho spojenci stále tlačí na Rusko pomocí sankcí, které však
praktický smysl nemají: Moskva „nevyplivne Krym" bez boje a neklidnou
situaci ve Východní Ukrajině udržuje proto, aby Ukrajina nemohla vstoupit do
NATO, zdůrazňuje se v článku. Navíc, i když si v Kongresu myslí, že USA
mohou ovlivnit situaci ve světě pomocí své ekonomické síly, „nacionalistické
vlády" ve skutečnosti pouze výjimečně přestávají sledovat zájmy, které
jsou pro ně životně důležité, pouze kvůli sankcím — a Američané to
musí sami dobře vědět, jelikož „stěží by ustoupili Rusku nebo ještě
někomu, kdyby si vyměnili role", uvažuje autor.

Zastavení konfliktu v Donbasu a odstranění údajných hrozeb Evropě by bylo
užitečné pro všechny — tím spíše, že Rusko může poskytnout USA i
Západu celkově neocenitelnou pomoc v řešení dalších otázek mezinárodní
politiky, konstatuje autor. Dokonce i tehdy, jestliže se americko-ruské vztahy
zlepší, Rusko bude i nadále sledovat vlastní cíle, ale bude ochotněji
brát v úvahu zájmy západních zemí, předpokládá.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť