Question:
Zdeněk Zbořil: Ožírání se v politice. Lezení do zadku jiného, než je
ten čínský. Vydejte nám zbraně, dali jsme si na ně, křičeli lidé

ROZJEZD ZDEŇKA ZBOŘILA V souvislosti se sebevražednými atentáty v Bruselu
tvrdí politolog Zdeněk Zbořil, že evropským politikům se nedají věřit
ani smutné tváře. Při hodnocení středečního projevu Andreje Babiše ve
Sněmovně si všímá toho, co předsedu hnutí ANO odlišuje od ostatních
politiků. Bez komentáře nenechává ani divadlo, které politici a
příznivci skomírající TOP 09 rozpoutali kolem návštěvy čínského
prezidenta v České republice, a to, že premiér ignoruje usnesení Sněmovny.

Teroristickými útoky na letišti a v metru Bruselu začíná politolog Zdeněk
Zbořil pravidelné ohlédnutí za uplynulým týdnem. „Souhlasím s panem
generálem Šedivým, že by Evropská komise měla podat demisi. Nebo alespoň
její předseda. Té ostudy a arogance jsme si snad už užili dost. Oni
nežijí v Evropě, natož aby jí vládli. Pohybují se maximálně v nějaké
tele nebo foto-realitě. Proto milují ty panoramatické fotografie ze všech
možných summitů. Nebo se před kamerami projdou po ulicích a náměstích,
kde se zabíjelo. Věřit se už jim nedají ani ty smutné tváře. Jakmile
jsou mimo objektivy kamer, hned se jejich výraz změní. Jsou nejen neschopní,
ale i hloupí a odporně líní. Zase budou přemýšlet jen o tom, jak
výrazný má být nápis varující před rakovinou na cigaretách. Ani
alespoň rámcovou dohodu s přezbrojeným NATO však neumějí sjednat a
zřejmě o tom ani neuvažují,“ uvádí pro ParlamentníListy.cz Zdeněk
Zbořil.

Minimálně dva z atentátníků, bratři Bakraouiovi, byli belgickými občany,
i když původem z islámského prostředí. V souvislosti s takřka rok
trvající migrační vlnou se proto zastánci i odpůrci přijímání
uprchlíků znovu mohou dohadovat, zda mezi imigrací z Blízkého východu či
severní Afriky a terorismem v Evropě je přímá úměra. „Vždycky v
dějinách lidstva, když došlo k relativnímu přelidnění, větší hustotě
obyvatelstva na omezeném prostoru, docházelo ke konfliktům a zabíjení. Jen
se proto nacházely vznešené důvody – osvobozování Svatého hrobu,
šíření křesťanství, starost o výklad monopolu Bible, jinde Koránu a tak
dále. Už Čingischán táhl a vítězil tam, kde jeho zvědové uměli vnést
zmatek do měst a do obcí požáry. Potom jsme se naučili vyvolávat morové
rány a šířit infekce. Zdá se, že se toho od středověku mnoho nezměnilo.
Jen jsme se naučili o tom nemluvit,“ vysvětluje politolog.

Boj se zlem, a ani s blbostí se nemá vzdávat

V lednu minulého roku po útoku na redakci satirického časopisu Charlie Hebdo
v Paříži, který si vyžádal 12 mrtvých, manifestovali světoví politici
své odhodlání bojovat s terorismem. Ale z jejich strany u tohoto
symbolického gesta zůstalo. Listopadové série útoků v Paříži si
vyžádaly více než 130 obětí, před týdnem v Bruselu jich bylo minimálně
35. Evropa jako by už měla vzít na vědomí, že sebevražedné útoky jsou
nedílnou součástí života jejích obyvatel, že už nejsou výjimkou, ale
pravidlem. „To by na vědomí vzít neměla, ačkoli jsme mediálně
přesvědčováni, že tomu tak bude. Boj se zlem, a ani s blbostí se nemá
vzdávat,“ tvrdí Zdeněk Zbořil.

Zároveň se podivuje nad tím, že NATO například nemá vypracovanou
strategii války proti městské guerille, o kterou dnes jde. „Chce bránit
východní hranice Ukrajiny, a to ještě snad, nebo útočit v Zakavkazsku, ale
pan generální tajemník NATO nám říká, že Evropská unie se má bránit
sama, přestože si NATO také tak trochu platí. To čekají, až se lidé v
Evropě budou sami spontánně ozbrojovat? Možná, že ani nevědí, že tak
už činí. Ve střední Evropě máme zvláštní zkušenost. Naši nepříliš
vzdálení předkové, kteří se báli nacistického Německa, na svých
protiválečných demonstracích skandovali: ‚Vydejte nám zbraně, dali jsme
si na ně!‘ Skončili jako ‚sedláci u Chlumce‘. Snad evropští politici
znají tu sportovní hlášku Nedáš, dostaneš!“ doufá politický analytik.

Na Ukrajině by tvrdili, že Putin způsobil i výbuch sopky na Islandu

Šéf ukrajinské Rady národní bezpečnosti a obrany Oleksandr Turčynov vidí
v teroristických útocích v Belgii ruskou stopu. „Krvavý teror rozpoutaný
na východě země a teroristické útoky v Turecku, Paříži a Bruselu –
mají stejné režiséry,“ citují Turčynova ukrajinská média. „Na
Ukrajině by tvrdili, že Putin způsobil i výbuch sopky na Kamčatce nebo na
Islandu. To jsou nápady hodné u nás pana Bělobrádka a jeho chřadnoucí
KDU-ČSL, Jaromíra Štětiny a vševědoucích Petry Procházkové a Karla
Schwarzenberga. Kdyby to nebylo tak nebezpečné, mohli bychom se jim smát. Ale
protože víme, že už tolikrát neříkali pravdu, měli bychom být
pozornější. Aby jednou ještě nevyhlásili válku Číně. Tu by ta naše
čacká vojska nedobyla, i kdyby jim veleli zde vzpomenutí znalci
vyhlašování a vedení válek,“ poznamenává Zdeněk Zbořil.

Politickou scénou v Česku hýbala mimořádná schůze Poslanecké sněmovny
ke kauze Čapí hnízdo a hodinu a půl trvající projev, který v jejím
úvodu přednesl Andrej Babiš. „Pro mne bylo nejzajímavější, a netýká
se to jen Andreje Babiše, že mluvil jako správce svěřeného statku, který
není hrdý, že něco má, ale že s tím hospodaří. S něčím podobným
jsem se mnoho dlouhých let nesetkal. Jak vědí praktikující ekonomové, nebo
třeba sedláci, není důležité vlastnit, ale moci majetek spravovat a
rozmnožovat. Kabelky z Pařížské ulice v Praze, šaty z Paříže, žraloci
v domácím akváriu, letecké výpravy k mořím soukromými letadly do
nejrůznějších koutů světa jsou jistě lákavé, zejména pro ženy a
rodiny mnoha politiků. Ale ti si je nesmějí pořizovat za každou cenu,“
upozorňuje politolog.

Děvkaři si hrají na donchuány jako v minulosti český a americký prezident

Připomíná, že prvořadé je investovat do statků, které bohatství –
materiální i duchovní – rozmnožují, teprve potom je možné si dopřávat
luxusu a snobských espézetek na svých Ferrari. „A ještě jednou věcí byl
pan Babiš ve svém projevu zajímavý a lišil se od svých předchůdců:
zájmem a starostí o rodinu. V silně promiskuitní obci politiků patří (u
nás i v zahranič k dobrému tónu hrát si na donchuána, i když jde jen o
obyčejného děvkaře. Vzpomeňme českého i amerického prezidenta! Také
popíjení – jak se zjemňuje ožírání se – se sluší k představě
českého politického bonvivána. To je prostředí náchylné k neřestem.
Milenky pánů politiků jsou často degradovány na úroveň ‚tanečnic‘, o
kterých se mezi lidem v podhradí říká, že šlapou za národní mančaft,“
poukazuje pro ParlamentníListy.cz Zdeněk Zbořil.

Zatímco premiér Bohuslav Sobotka tvrdil, že schůze nezměnila jeho názor na
tuto kauzu, předseda TOP 09 Miroslav Kalousek hovořil o Andreji Babišovi jako
o usvědčeném lháři, který se usvědčil sám, a na sociálních sítích o
prvních dvou mužích vlády napsal, že. jako kašpaři mluví oba. „Nezabývejme
se sprosťárnami našich poslanců, ale důležité je, že nejen pan Sobotka,
ale i mnozí další vědí, že v Akci B nejde jen o likvidaci účetní, nebo
fyzickou Čapího hnízda, ale zejména o rozložení koalice a svržení –
Gottwald říkal obrození – koaliční vlády. Pánové Kalousek a Fiala sice
tvrdí, že nechtějí být ani vyšetřovateli, ani soudci, ale už se cítí
být katy. Takže snad se sluší připomenout jim to Benešovo z února 1948:
Pánové, abyste se nepřepočítali!“ domnívá se politolog.

Předseda ODS má se svými ráznými požadavky zpoždění

Týž den upozornil ve vysílání České televize předseda poslaneckého
klubu ČSSD Roman Sklenák, že si všichni určitě všímají určitého
sblížení mezi šéfem hnutí ANO a prezidentem, takže by to v případě
vyslovení nedůvěry této vládě mohlo dopadnout tak, že by se Andrej Babiš
mohl stát premiérem. „Mohlo to být záměrné přeřeknutí, které může
mít souvislost s jednáním pana Babiše na Hradě či pana předsedy vlády s
prezidentem. Navíc jsem četl názor komentátora, který si posteskl, že pan
Fiala se opozdil se svými ráznými požadavky den dva za vývojem situace. A
protože už Švejk věděl, že situace se na bojišti mění každou chvíli a
kdo se opozdí jako Napoleon u Waterloo o pět minut, je v koncích s celou svou
slávou, mohu konstatovat, že šlo o poznámku velmi prozíravou. A to pan
Sklenák nepřipomněl, jaké se v případě takové události otevírají
možnosti prezidentu republiky k vyřešení vládní nebo dokonce ústavní
krize,“ podotýká Zdeněk Zbořil.

Velikonoční svátky neznamenaly především v Praze klid a pohodu proto, že
v pondělí dorazil do Česka poprvé v historii prezident Číny Si Ťin-pching.
Už několik dní předtím se na cestě vedoucí z pražského letiště
objevily české a čínské vlajky i billboardy s nápisem „Vítejte v
České republice“. To nemohl přenést přes srdce starosta Prahy 6 Ondřej
Kolář, exporadce Karla Schwarzenberga a také syn bývalého diplomata Petra
Koláře, jenž byl pro změnu poradcem Václava Havla. „Lezeme jim do zadnice,“
po schwarzenbergovsku zhodnotil „vyzdobenou“ metropoli Ondřej Kolář.
Když někdo v noci na pátek odřízl ze sloupu veřejného osvětlení
čínskou vlajku, tak to starosta „šestky“ okomentoval příslovím, jak se
do lesa volá, tak se z lesa ozývá.

Rodina starosty a bývalého diplomata ví o lezení do zadku své

V noci na sobotu zase někdo desítky čínských vlajek poškodil barvou. „Plnou
politickou a morální odpovědnost za tyto vandalské činy nese jednoznačně
a jedině TOP 09, jejíž starosta Prahy 6 vyslovil veřejně pro vandalismus
pochopení,“ prohlásil mluvčí prezidenta Miloše Zemana Jiří Ovčáček.
Naopak Kolářův stranický šéf Miroslav Kalousek to nebral jako projev
vandalismu a pro čin vyjádřil jisté pochopení. Na slova prezidentova
mluvčího politik s největší názorovou pružností reagovat nechtěl, svůj
slovník však ani tak nezapřel. „Nelze po mně spravedlivě chtít, abych
reagoval na vyjádření pomýleného spratka. Pokud by se chtěl vyjádřit
sám pan prezident, velmi rád to okomentuji,“ vybral si hlavu státu za sobě
důstojného soupeře Miroslav Kalousek, který za tři měsíce od zvolení
předsedou TOP 09 přiblížil stranu hranici nevolitelnosti, o čemž svědčí
5,5 procent z březnového průzkumu CVVM.

„To ‚lezení do zadnice‘, o kterém mluví pan starosta Prahy 6, je,
bohužel, takový ‚český úděl‘. Snad bychom se ale mohli rozpomenout,
kdo, kolikrát a do kterého zadku zalezl. Konečně i rodina pana Koláře o
tom ví své. Předpokládám proto, že nikoho v Praze 6 nevzruší, že bylo
poničeno na padesát čínských vlajek, státních symbolů země, se kterou
udržujeme diplomatické styky, je členskou zemí OSN a stálým členem Rady
bezpečnosti. Stejně tak málokoho vzruší, když na slova prezidentova
mluvčího, že jde o provokaci TOP 09 prostřednictvím pana starosty této
městské části, nás způsobem sobě vlastním informoval pan Kalousek,
věřící a jistě i uctívající vážnost velikonočních svátků,
výkřikem, že pan Ovčáček je ‚spratek‘. Takže křesťanskou výzvu o
lásce k bližnímu asi v TOP 09 zas tak vážně neberou,“ vyvozuje Zdeněk
Zbořil závěr z Kalouskovy kultivované mluvy.

Poničení čínských vlajek nedopadne jako přimalování tykadel

Ironicky dodává, že poničení čínských státních vlajek bude zřejmě
kompenzováno umístěním mobilního billboardu s nápisem „Tady jsou doma
tito pánové / These gentlemen are at home here“ a podobiznami Václava Havla
a dalajlámy, o což se postaral Spolek pro postavení sochy Václava Havla. s
„pomocí pana starosty Prahy 6 Mgr. Ondřeje Koláře“, jak bylo uvedeno v
tiskové zprávě. „Pražské soudy, státní zastupitelství a zřejmě ani
Policie ČR, které stále ještě považují stržení a zašantročení
prezidentské standarty – také státního symbolu, tentokrát ČR – za
přestupek, asi nebudou spěchat se svým vyšetřováním a posouzením tohoto
činu. Pokud se ovšem nebude soudit v Olomouci. Tam by mohli ti, kteří budou
rozhodovat, dojít k závěru jako v případě pana Smetany, který to dotáhl
v trestu za tykadla na plakátu Ivana Langera až skoro na rok natvrdo, soudit
podobně. Dokonce i toho, kdo případný trestný čin podporuje a propaguje,
viz paragrafy 355 a 356 trestního zákoníku,“ zmiňuje politolog.

„Jen by mne tak na okraj zajímalo, zda se na setkání s čínskými
byznysmeny objeví nám dobře známí ‚transformátoři‘ z devadesátých
let minulého století a kdo z nich se odváží po topolánkovsku vetknout
tibetskou vlajku do klopy. Takový ‚kouř‘ v provedení ODS jsme přece dali
ČLR při olympijských hrách v Pekingu před osmi lety,“ připomíná
Zdeněk Zbořil. Návštěva České republiky je jedinou zastávkou prezidenta
Si Ťin-pchinga na jeho cestě do USA; navíc s ním přiletěla velmi početná
delegace včetně desítek čínských podnikatelů. „Je to samozřejmě
návštěva velmi významná, ale nečekejme od ní nic jiného než
rozšíření obchodních styků mezi našimi nesouměřitelnými zeměmi. A jak
víme, Číňané, ať již jsou občany ČLR, žijí a podnikají v
jihovýchodní Asii, Africe, v Ruské federaci a na Ukrajině, jsou zdatnými
obchodníky. Navíc jsou bohatí a nejde jim jen o Prahu a Karlovy Vary, ale o
celou Evropu,“ míní politický analytik.

Odsoudit Bartoše za sobotní slova dá žalobci i soudci pořádnou práci

Během sobotní demonstrace proti islamizaci, na níž se sešlo několik set
účastníků a zasahovat museli i těžkooděnci, zadržela policie na
Václavském náměstí v Praze předsedu Národní demokracie Adama B. Bartoše.
Ten ve své řeči varoval před důsledky smlouvy mezi EU a Tureckem, protože
se migranti budou moci dál šířit do Evropy. „To už není jenom nějaká
liknavost nebo neschopnost vlády, to už je vědomé budování rozvratu země.
To je vlastizrada. To je vlastizrada, která musí být potrestána trestem
nejvyšším,“ prohlásil. Bezprostředně po těchto slovech ho policisté
zadrželi a odvedli pryč. „U velké části veřejnosti, a zejména v Praze,
nepožívá pan Bartoš dobré pověsti kvůli svým radikálním názorům a
textům, které byly považovány až za antisemitské,“ začíná Zdeněk
Zbořil, jinak také odborník na extremismus, svůj komentář k této
události.

Připomíná také, že Adam B. Bartoš byl nedávno účastníkem řízení, v
němž čelil obvinění za hanobení národa a podněcování rasové
nenávisti. „Pokud by měl být ale obžalován a souzen za výrok ‚To už
není jenom nějaká liknavost nebo neschopnost vlády, to už je vědomé
budování rozvratu země. To je vlastizrada. To je vlastizrada, která musí
být potrestána trestem nejvyšším‘, pak se obávám, že to dá státnímu
zastupitelství a příslušnému soudnímu dvoru velkou práci jej odsoudit,
jak si zřejmě přejí jen někteří občané a velká většina politiků.
Proto zřejmě byl jen vyslechnut a hledá se, zda nepřiložit tento záznam
jako důkaz k nějakému již vyšetřovanému nebo v odvolacím řízení
projednávanému trestnému činu, viz zájem Ministerstva vnitra o výrok
příslušného soudu v případu tzv. šibenic,“ myslí si politolog.

Když zaštítil účastí demonstraci odborářů, tak Sobotkovi šibenice
nevadily

Zde je namístě doporučit blog historika Lukáše Cvrčka na iDNES.cz, jenž
upozorňuje, že ještě zhruba před rokem pro veřejnost neznámý A. B.
Bartoš se vlivem tzv. uprchlické krize stal pro mainstreamové politiky
reálným konkurentem, který společně s dalšími antiimigračními aktivisty
dokázal mobilizovat veřejnost k jedněm z největších pouličních protestů
po roce 1989. „A světe, div se; netrvalo dlouho a policie skutečně našla
záminky pro obvinění. U Konvičky to byly několik let staré výroky o
muslimech v masokostní moučce, zatímco na Bartoše se vyhrabala rok stará
akce v Polné, která přitom před tzv. uprchlickou krizí policii nijak
nevadila,“ napsal Lukáš Cvrček, jenž to dává do souvislosti s tím, že
si ministři spravedlnosti a vnitra veřejně přes média objednali trestní
stíhání nepohodlných politických konkurentů.

Žasne i nad tím, že proces s Bartošem nabral obrátky odpovídající jeho
nově nabyté politické důležitosti. Zatím nepravomocné rozhodnutí v
první instanci padlo pouhý týden po podání obžaloby, což je na poměry
české justice vysloveně expresní tempo. A k jeho sobotnímu zadržení
poznamenává, že pokud policii tento „extenzivní výklad“ zákona u
státního zástupce a pak u soudu skutečně projde, stanou se vládnoucí
politici v podstatě nekritizovatelnými. Připomíná, jak před několika lety
odboráři táhli Prahou na demonstraci konanou pod záštitou tehdy ještě
opoziční ČSSD s osobní účastí Bohuslava Sobotky pod transparenty
hrozícími tehdejšímu prezidentu Klausovi a Nečasově vládě šibenicemi a
defenestrací. „Proč jste tehdy nevolali po jejich potrestání a zapsání
na seznam extremistů, když vám tolik vadí šibenice, pánové Chovanče a
Sobotko?“ položil historik dotaz, na nějž premiér ani ministr vnitra zcela
jistě neodpoví.

Premiérovo ignorování Sněmovny odpovídá vážnosti Česka v EU

Zmíněnou dohodou EU s Tureckem se v úterý zabývala i Poslanecká sněmovna,
která hlasy i některých koaličních poslanců odmítla zavedení
bezvízového styku s Tureckem, který však z oné dohody vyplývá. Premiér
Bohuslav Sobotka prohlásil, že dohodu toto usnesení nijak neovlivní, ani to
nebude mít zásadnější dopad na vládní politiku. „Slova předsedy vlády
odpovídají vážnosti a důležitosti, kterou Česká republika v Evropské
unii má. Vzpomeňme si, jak se jednalo ve vládě a Poslanecké sněmovně o
Kosovu! Dokonce jen trochu zvýšený hlas tehdejšího ministra zahraničí
Karla Schwarzenberga stačil, aby všichni scvakli kufry. Také víme, jak
všichni trojčili, když prezident Klaus váhal se svým podpisem Lisabonské
smlouvy. Jedna senátorka jej chtěla poslat na psychiatrii, jiní hned soudit
za velezradu,“ připomíná pro ParlamentníListy.cz Zdeněk Zbořil.

Proto politikům doporučuje, ať si dnes nehrají na kdysi oblíbenou „sdílenou
suverenitu“ Cyrila Svobody a takovou „malou českou“ demokracii u nás a
za humny. A na závěr doporučuje k přečtení po internetu kolující text,
který je sice stručný, ale jasnější víc než lecjaký „závěr summitu“:

Výborná dohoda, hodná opravdu géniů!

1. Všichni migranti se vrátí do Turecka jako do bezpečné země.

2. Turecko za to dostane balík, ale opravdu balík peněz – 6 miliard eur.

3. Turecku bude umožněn bezvízový styk.

4. Migranty vybaví tureckými pasy a mohou je poslat do EU naprosto legálně.

5. Turci mají peníze a Evropská unie zpátky migranty.

Tak toto… (nevím, jak to nazvat) zplodily chytré hlavy vedoucích
představitelů 28 členských států EU.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Zacharovová uvedla jména politiků, kteří vedou informační kampaň proti
Rusku

Oficiální mluvčí ruského ministerstva zahraničních věcí Maria
Zacharovová uvedla jména politických činitelů, kteří srovnávali operaci
Ruska proti teroristům v Sýrii s válkou v Afghánistánu.

Mluvčí ruského MZV zdůraznila, že podobné paralely se objevily proto, že
jak v Afghánistánu, tak i na Blízkém východě podporovaly západní tajné
služby radikální islamistické skupiny.

„I ty, které se staly předzvěstí Islámského státu", uzavřela Maria
Zacharovová.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Velvyslanectví Ruska odpovědělo hlavě MI5 plakátem komedie „Rusové
přicházejí!“

Ruské velvyslanectví v Británii na své stránce Twitter okomentovalo slova
ředitele britské kontrarozvědky MI5 Andrea Parkera, který oznámil, že
Rusko představuje hrozbu pro stabilitu Velké Británie a používá agresivní
metody k prosazení své zahraniční politiky.

„Generální ředitel MI5 Andrew Parker poskytl rozhovor @Guardian: je smutné
vidět profesionála, který se dostal do světa vytvořeného svoji propagandou,"
je uvedeno na Twitteru velvyslanectví.

Ke zprávě je připojen plakát filmu „Rusové přicházejí! Rusové
přicházejí!"

Americká komedie „Rusové přicházejí! Rusové přicházejí!" režiséra
Normana Jewisona se objevila na obrazovkách v roce 1966. Získala čtyři
nominace na Oscara, včetně nominace na „Nejlepší film roku." Děj filmu se
vysmíval panice, která vládla v době studené války.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Západní politici už dvacet let považují svá přání za realitu, a pak se
jen diví. Generál Šedivý rozebral aktuální omyly, které povedou ke
katastrofě

ROZHOVOR I když si myslí, že česká armáda nemá dostatek prostředků a
sil k ochraně našich hranic, doporučuje bývalý náčelník generálního
štábu Armády ČR Jiří Šedivý, aby vláda už začala k tomu připravovat
alespoň nějaké plány. Dále konstatuje, že je nutné najít politickou
shodu se sousedními státy, jak postupovat v případě, až se běženci
začnou valit Evropou. Nekompromisně také prohlašuje, že se migranti musí
přizpůsobit našim evropským zvyklostem a nemůže tomu být naopak. Za
vrchol servility pak označuje chování italské vlády, která nechala při
návštěvě iránského prezidenta dokonce zahalit i známou sochu Venuše.

Poslední summit EU, kde se měly řešit zásadní otázky k zastavení
nelegální uprchlické vlny nepřinesl ke zklamání veřejnosti i řady
politiků nic konkrétního. Evropa se má dále jen opírat o plané sliby z
Turecka a Řecka. Podle názorů některých médií nás tak může za pár
měsíců čekat ještě větší příval běženců než vloni. Myslíte si,
že by za podobné situace mohlo zasáhnout na schengenské hranici NATO, když
to agentura Frontex nebude zvládat? Je reálný tento scénář?

Je nutné uvést, že po několika vlnách rozšíření je většina
evropských států zároveň členy NATO. Pokud by tedy „zasahovalo NATO“,
znamenalo by to, že vlastně zasahují členské státy EU. Je také nutné
říct, že lze velmi obtížně použít armády proti davům lidí, což
výrazně omezuje možnosti k nasazení kapacit NATO. I s ohledem na to, co jsem
uvedl, ale může Severoatlantická aliance dát k dispozici své štáby,
které naplánují a zajistí vedení operací, do nichž jednotlivé státy
vyšlou svá vojska. I tak je ovšem nutné, aby hlavní roli sehrály struktury
k tomuto určené, tedy pohraniční, pobřežní a policejní síly
jednotlivých států. Řecko samotné, velmi pravděpodobně, není za
současné situace schopné tento úkol plnit. V tomto okamžiku je více než
zřejmé, že vedení Evropské unie od počátku neplnilo svoji roli. I v
současné době je větším zájmem Evropské komise i Evropského parlamentu
řešit řadu nepodstatných problémů, namísto toho, aby se se vší
vehemencí věnovalo narůstající krizi, jejíž rozsah Evropa v moderní
době nepamatuje. Synergie rozvíjející se humanitární krize, radikalizace
nespojených imigrantů a radikalizace evropských pravicových i levicových
extremistů bude zvýrazněna pronikáním islamistů do Evropy, jejichž
následné aktivity přinesou mnoho utrpení a to včetně teroristických
útoků na nejcitlivější místa evropských společností. Zasahovat armádou
na schengenských hranicích EU v těchto podmínkách, kdy se valí tisíce
migrantů, bude velmi obtížné. Fatální chyby učiněné již v počátku
krize budou jen velmi těžko napravitelné. Dnes je téměř jedno, zda je na
vině vlastní vedení EU, nebo státy jako jsou Německo, Švédsko, Rakousko
Itálie, Francie a další země, které v počátku vítaly běžence na svých
hranicích.

A neměla by se tedy česká vláda po zmíněném summitu EU, který vlastně
nic nevyřešil, začít zabývat projekty na ochranu našich hranic? Rakouská
vláda už omezuje přijímání běženců, bavorská zemská policie se prý
už pomalu připravuje na uzavření přechodů s Rakouskem, byť kancléřka
Merkelová je zatím proti. A Německo vůbec už nemá pro další emigranty
potřebné kapacity. Není už na čase začít připravovat různá technická
opatření pro zabezpečení našich hranic? Neměly by se proto vyčlenit i
speciální jednotky armády a policie, jež by měly na případné zásahy už
intenzivně cvičit?

Česká republika již v minulosti učinila některá rozhodnutí k posílení
ostrahy hranic. I když se připravila různá opatření i ve spolupráci s
armádou, pravděpodobně by připravované síly zajistily jen omezenou část
úkolů související s ochranou hranic. Kdyby došlo ke změně trasy migrantů
přes Českou republiku, bylo by nutné dříve či později chránit i
takzvanou „zelenou hranici“ a k tomu ani naše armáda nemá dostatek sil a
prostředků. Proto je už dnes nutné připravovat variantní plány k ochraně
hranic, ale nejenom to, významné je již dnes najít politickou shodu se
sousedními státy, jak spolupracovat v případě, že se migranti živelně
poženou Evropou. K tomu může dojít, až jednotlivé země, které leží na
trase migrantů, situaci nezvládnou, především z důvodů humanitární
krize a následných nepokojů a své hranice otevřou. Protože bude nutné
chránit nejenom hranice, ale i plošně vlastní území s důrazem na
významné komunikační uzly, bude rovněž potřebné, v rámci nezbytné
solidarity, vysílat své kapacity (je jedno zda policisty či vojáky) k pomoci
i jiným státům EU. Měly bychom být připraveni mnohem významněji pomoci
Řecku, které samo o sobě tuto krizi nemůže zvládnout. K tomu všemu by se
měly již dnes připravovat jednotlivé složky bezpečnostního systému. Pro
rozšíření kapacit by měla mít armáda připravený mnohem větší
kontingent aktivních záloh, než je dnes uvažováno, ale i policie by se
měla věnovat tématu rozšíření svých vlastních řad. Není neobvyklé,
že policejní sbory jiných států (i v západní Evropě) mají své pomocné
sbory, které v přesně definovaných případech posilují kapacity policie.

Předpokládáme-li, že na jaře se bude zvyšovat počet imigrantů do mnohem
většího rozsahu než v minulém roce, je skutečně na čase, aby se i v ČR
připravovala konkrétní opatření k reakci na migrační vlnu, a to v mnohem
větším rozsahu než je tomu dnes.

Stále se diskutuje o zapojení NATO do boje proti Islámskému státu, aby se
urychlila jeho porážka a teroristé se zas „nepřelili“ na jiná území,
jako se to například nyní děje v Libyi. Podle posledních informací z
některých médií se prý už začíná reálně uvažovat o významnějším
zapojení Severoatlantické aliance do boje proti IS. Proč k tomu dochází až
v těchto dnech, kdy spolek některých arabských států vedený Ruskem je v
boji proti islámským teroristům dost úspěšný? Nemělo se NATO angažovat
daleko dříve?

Názory na to, že pozemní operace bude opravdu nutná, považuji za
stoprocentně pravdivé. Jen je otázkou, kdo tuto pozemní operaci provede.
Jedná se o masívní nasazení vojsk. Naší chybou je, že existuje až
příliš mnoho zájmů, které jdou téměř proti sobě. Jedním z problémů
je režim Bašára Asada. I když se postupně názory mění, od počátku
řada evropských politiků nekompromisně trvala na tom, že Asad musí
bezpodmínečně odstoupit, jeho režim je nutné porazit a teprve pak přijde
okamžik k jednotné operaci proti Islámskému státu. To ovšem úsilí v boji
proti IS významně tříštilo. Já si myslím, že je potřeba donutit (i
přesto, že je nám to nepříjemné) válčící strany k ukončení bojů
mezi umírněnou opozicí a vládními vojsky. Budoucnost Sýrie by se neměla
za této situace řešit válkou. Veškeré úsilí se musí věnovat boji proti
Islámskému státu a ten v první řadě porazit. Je ovšem otázkou, kdo
skutečně je takzvaná umírněná opozice, a zda se nestane to samé, co v
Libyi. Jinými slovy otázka existence Bašára Asada je až druhotná.

Další, a rovněž velmi významnou otázkou, je pozice Turecka. V tomto smyslu
sehrála negativní roli Severoatlantická aliance. Všichni členové bez
rozdílu, a to i ČR, nechali bez povšimnutí evidentní podporu Turecka
Islámskému státu, a to již od samého počátku. Kdyby tomu tak nebylo,
velmi pravděpodobně by Islámský stát nedosáhl takové síly, jakou získal.
Až hraniční incident s ruským bombardérem vedl k větší pozornosti k
tomuto faktu. Bohužel, až když na něj upozornil ruský president Putin,
ačkoli určitě stejné informace měly i státy NATO, včetně USA, Velké
Británie či Francie.

Loďstvo Severoatlantické aliance začalo konečně hlídkovat na moři mezi
Řeckem a Tureckem. Vracet uprchlíky a razantně zasahovat proti pirátům ale
nesmí, nelíbí se to především Turecku. Má pouze monitorovat pohyb
převaděčů a dodávat informace. Co si o tom myslíte? Není účast Aliance
na takové akci poněkud podivná?

Tento postup jen potvrzuje to, co jsem uvedl v předešlé otázce.
Severoatlantická aliance je uskupením suverénních států a misím
prováděným NATO je dán jen takový mandát, se kterým souhlasí všichni
členové NATO. Je to tedy kompromis možného. I tak tento monitoring omezuje
aktivity nezákonného převádění migrantů v této části Evropy. Pravdou
je, že nejenom Evropská unie, ale i Severoatlantická aliance nenašly dosud
jednotnou řeč s Tureckem ve věci migrační krize. Pokud máme výhrady
vůči Turecku a jeho vztahu k Islámskému státu, či ke kurdské menšině, v
tomto případě chápu, že Turecko nemůže jako jediné nést zátěž
migrace z oblastí, kde probíhá válka. V tomto případě bychom měli
přistoupit ke společnému řešení s Tureckem a mělo by být konstruktivní.
Na druhou stranu by Turecko mělo být nekompromisní vůči ekonomickým
migrantům a zajistit ochranu vlastních hranic. Za tuto část migrace plně
Turecko odpovídá a mělo by být zavázáno tyto migranty převzít zpět a
dále je odesílat do jejich mateřských států. Ač tomu tak dnes není,
žádný z migrantů by se neměl pohybovat po Evropě (ale i po Turecku) bez
vlastních dokladů, a to ať svých originálních nebo vydaných náhradních
dokladů, které by měly vydávat orgány OSN v záchytných utečeneckých
táborech, zpravidla na hranicích válčících států. K tomu by se Evropa i
Turecko mohly bez problémů spojit a už v počátku toku migrantů kontrolovat,
kdo je kdo a kam se vlastně přesunuje.

Dalším problémem je migrace ekonomických utečenců z některých států
bývalé Jugoslávie. Jakmile by ale začal platit striktní požadavek na
prokazování se platnými doklady (je mi jasné, že budou tendence k jejich
falšování), tak už na hranicích schengenského prostoru by se významná
část neoprávněných migrantů vracela zpět. Evidence osob na území
států uvnitř Evropy přichází až příliš pozdě a nedovoluje přijímat
efektivní řešení. Že je anonymita běženců významnou součástí migrace,
je zřejmé z tisíců zahozených osobních dokladů v místech před vstupem
na kontrolovaná území.

Spojené státy se přece jen v poslední době začaly více angažovat v
Sýrii i po stránce pozemních operací. Navíc vojáci z proslulé 101.
výsadkové divize armády USA mají v plánu vycvičit irácké jednotky a
milice Pešmergů, aby byly schopné vyhnat džihádisty Islámského státu z
území, které zabrali. Na Blízkém východě už více měsíců nasazují
síly Rusové. Jak se dá vůbec hodnotit postup obou velmocí a lze říci,
která je úspěšnější?

Je obtížné hodnotit, kdo je v tomto konfliktu úspěšnější. Přímé
zapojení se do rozsáhlých pozemních operací bych považoval za chybu. Ale
cílené omezené operace asi budou nezbytné. Hlavní válku musí vybojovat
národy, jimž patří území nyní obsazené radikálními islamisty. Také
ale platí, že si musí uspořádat své vlastní vnitřní vztahy, jak jim to
vyhovuje, i když se nám to někdy nelíbí. Ale implementovat naši filosofii
do prostředí, které ji ani akceptovat nechce, vždy skončí fiaskem. Stejně
však musíme chránit naši vlastní kulturu a nemůžeme se podřizovat
přistěhovalcům jenom kvůli přehnané korektnosti, která deformuje
prostředí uvnitř Evropy a vyúsťuje v posilování radikálních
politických stran. Dnes se tak začínají vyjadřovat i političtí
představitelé států, kteří ještě před loňskou silvestrovskou nocí
tvrdili naprosto něco jiného. Mělo by platit, že se migranti přizpůsobí
našim evropským zvyklostem a ne naopak. Je mimo realitu, když i poměrně
vysocí političtí představitelé či špičky nestátních humanitárních
organizací doporučují, aby ženy evropských cílových států neprovokovaly
utečence islámského vyznání a více se zahalovaly. Korunu všemu dali pak
Italové, když při oficiální návštěvě iránského presidenta Hasana
Rúháního letos v lednu nechali zahalit části soch, případně celé „nahé“
sochy, včetně známé sochy Venuše.

Ministr obrany Martin Stropnický před několika dny prohlásil, že česká
armáda posílí sto vojáky síly NATO rozmístěné ve východoevropských a
pobaltských zemích. Domníváte se, že je to nutné? Skutečně si nyní
Rusko brousí zuby na některého z našich východních spojenců v Alianci? A
když ano, nebylo by tedy nutné začít budovat českou armádu poněkud
jiného typu, než takovou, jakou dosud máme? Tedy vytvořit i jiné kvalitní
jednotky než jen protichemickou, zdravotní a rychlého nasazení, které pouze
doplňují síly NATO?

Osobně jsem přesvědčen, že Rusko nemá v úmyslu vojensky napadnout
některý ze států NATO, ani žádného našeho spojence na východě Aliance.
My (NATO i EU) svá politická přání přetransformováváme do reality,
ačkoli ona realita je odlišná. Je to zřejmé již od poloviny 90. let. Proto
se často spleteme, nebo jsme „překvapeni“ neočekávaným vývojem.
Úspěšná strategie vždy hodnotí realitu objektivně a nepodceňuje
protivníka jenom proto, že si to přejeme. Stejně tak by neměl být
protivník přeceňován. V tomto smyslu si myslím, že Rusové mají mnohem
racionálnější přístup k realizaci svých záměrů než my. Jednoduché
kalkulace potenciálu Aliance a Ruska jim ukazují, že by přímá konfrontace
byla pro Rusko zničující. Jiný problém je, že se může Rusko pokusit o
radikalizaci ruských menšin či sympatizantů ve státech, ve kterých k tomu
budou podmínky. To jsou zcela určitě i pobaltské státy.

Naše přítomnost na jejich území by měla jak symbolický význam, tak
praktický, a to právě z toho důvodu, že může i náš kontingent posílit
vnitřní bezpečnost za předpokladu pozitivního rozhodnutí místních
autorit

S tím ovšem souvisí i druhá část odpovědi. Ano – minulý vývoj nejenom
naší armády byl deformován představou, že už nebude potřeba používat
armádu v konfliktech vyžadujících komplexní nasazení všech druhů vojsk a
služeb. To bude vyžadovat potřebu vrátit se zpět k některým zásadám
výstavby armády, které jsme znali z minulosti. Nejvýznamnější zásadou je
budovat vyváženou armádu, nad kterou mohou být pak rozvinuty některé
další specializace, jako je například protichemické vojsko. Buďme si ale
vědomi toho, že každá kvalitní specializace je hodně drahá.

Jak už zveřejnila některá média, americké tajné služby dostaly za úkol
zahájit rozsáhlé vyšetřování kvůli podezření, že se Kremlu daří
infiltrovat politické strany v několika evropských zemích a ovlivňovat tam
dění a veřejné mínění. Vedle Francie, Nizozemska, Maďarska nebo Rakouska
figuruje údajně na seznamu také Česká republika. Také se objevují
informace o tom, že si některá média platí Rusové. Domníváte se, že je
to pravda? A může takto Moskva štěpit Evropu?

To je obecně známá záležitost. Mluvíte-li o hybridní válce, mějme na
paměti, že významnou součástí je ovlivňování veřejného mínění
států protivníka a samozřejmě těch politických subjektů, které jsou k
takovému ovlivnění náchylné nebo prorusky orientované. Je jen otázka, jak
hluboko se podaří takovýmto aktivitám proniknout do naší společnosti.
Stačí se vrátit do let 2007 až 2009. Ruská propaganda, ale i hrubý
politický nátlak v případě možné výstavby amerického radaru v Brdech,
změnily postoje české veřejnosti do té míry, že nebylo možné v projektu
pokračovat. Z „dříve“ amerických spojenců se najednou stala „cizí
vojska“. Ostatně i zprávy BIS na tento fakt upozorňují, tedy nic nového.
Musíme si toho být vědomi a umět se tomuto tlaku bránit.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vojenský zdroj SAR: syrský Mig-21 sestřelili americkým Stingerem

Stíhačku Mig-21 syrského letectva sestřelili z přenosného protileteckého
systému „Stinger“ americké výroby, informoval v úterý RIA Novosti
syrský vojenský zdroj.

Ministerstvo obrany Ruska v předvečer potvrdilo informaci, která se objevila
dříve, že 12. března letoun syrských leteckých sil, který plnil úkoly
kontroly vzdušného prostoru, byl sestřelen přenosným protileteckým
systémem v oblasti obce Kafer-Nbuda v provincii Hamá.

Dodal, že od té doby, co byl Mig-21 sestřelen, syrští piloti přestali z
letiště v Hamě létat.

Fares Bayoush, který dříve stál v čele opoziční bojové skupiny Svobodné
syrské armády (SSA), dříve řekl, že stíhačka syrského letectva Mig-21US
byla sestřelena ne z přenosného protileteckého systému, ale zbraněmi PVO.
Řekl, že ruská vyjádření mohou být namířena na „obvinění
některých stran z dodávek protileteckých raket opozici".

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Média: Rosgvardia dokáže „vidět skrz zeď“

Rosgvardia (ruská Národní garda) dostane přenosné radary série RO-900,
které mohou „uvidět“ teroristu skrz zeď a vypočítat dráhu jeho pohybu
z bezpečné vzdálenosti, informuje list Izvestija.

Jak zdůrazňuje vedoucí odboru prostředků inženýrské rozvědky Logistik
Geotech Igor Veděnějev, má za sebou Stěnovizor RO-900 všechny zkoušky a v
současné době ho dodávají jedné z ruských tajných služeb a v
příštím roce ho bude používat i Rosgvardia.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vystoupení z EU? Nad tímto rozsáhlým průzkumem v Bruselu mnohým zaskočí

Podle studie britské University of Edinburgh si přeje přes polovinu
Francouzů uspořádat po vzoru Velké Británie referendum o budoucnosti země
v Evropské unii. Průzkum probíhal dále v Německu, Polsku, Španělsku,
Irsku a Švédsku. Nikde jinde se však tak silná touha po referendu
neprojevila.

Výsledky průzkumu britských akademiků jsou o to překvapivější, že
právě Francie se vůči referendu o EU ve Velké Británii nejvíce vymezovala.
Ministr hospodářství Emmanuel Macron se dokonce nechal zkraje měsíce
slyšet, že pokud si Britové odhlasují 23. července odchod z EU, zruší
Francie kontroly na hranicích a umožní uprchlíkům směřujícím do Velké
Británie volný průchod. Ministr financí Michel Sapin zase na konci minulého
měsíce konstatoval, že v souvislosti s referendem „spoléhá na inteligenci
voličů“. Jinými slovy, chtěl naznačit, že pro brexit hlasují jen ti
méně přemýšliví.

Jak ovšem dokazuje studie University of Edinburgh, právě ve Francii je ze
všech sledovaných zemí vztah k Evropské unii asi nejchladnější. Z
oslovených respondentů by 53 % chtělo dostat možnost vyjádřit se o
budoucnosti země v Evropské unii prostřednictvím referenda. Poměr
příznivců vystoupení z EU je však ve Francii přece jenom nižší než ve
Velké Británii a hlasovala by pro něj jen asi třetina Francouzů, zatímco
44 % je rozhodnuto členství země v evropských strukturách podpořit.
Zůstává tedy otázkou, na kterou stranu by se nakonec přiklonilo 23 %
doposud nerozhodnutých voličů.

Podle internetového serveru The Local.fr se průzkumu zúčastnilo přes osm
tisíc respondentů, kteří dostali možnost vyjádřit se jak k britskému
referendu, tak ke svému postoji vůči případnému uspořádání referenda v
jejich vlastní zemi. Ve všech zemích na otázku, jestli by měla zůstat
Velká Británie v EU, odpověděla většina voličů kladně. Pouze ve Francii
byl výsledek těsnější a proti brexitu se vyslovilo jen 56 % respondentů.
Pro uspořádání referenda se sice vyjádřili i Švédové, Němci a
Španělé, ovšem vzhledem k nerozhodnutým voličům nelze hovořit o
absolutní většině, jako tomu bylo v případě Francie.

Průzkum University of Edinburgh najdete ZDE.

Největšími eurooptimisty jsou Irové, kterých by pro setrvání země v
Evropské unii hlasovalo bezmála 70 %. Naopak v Německu by si přálo zůstat
v EU „jen“ 60 % voličů, což je o šest více než např. v sousedním
Polsku, kde nyní vládne euroskepticky naladěná jednobarevná vláda pod
taktovkou strany Právo a spravedlnost. Poláci se na druhou stranu vzhledem k
historickým zkušenostem obávají Ruska, čímž snad lze nejlépe vysvětlit
jejich nízkou míru euroskepticismu. Průzkum University of Edinburgh také
ukázal, že nejvíce Britům „fandí“ Španělé. Přes 80 % z nich by si
přálo, aby Britové zůstali v EU.

Většina z oslovených respondentů se domnívá, že by se Velké Británii
vedlo mimo EU hůře. Výjimkou jsou však Francouzi a Švédové, kteří si
myslí pravý opak. „Náš průzkum ukázal ochotu Evropanů přikročit k
reformě Evropské unie, ale méně jich už potom souhlasí s tím, aby se
dostalo jednotlivým zemím výjimečného zacházení, jak to pro sebe
požaduje např. Velká Británie,“ uvedl autor zprávy Jan Eichhorn z
University of Edinburgh. Jak The Local.fr v závěru dodává, snahu britského
premiéra Davida Camerona snížit sociální dávky pro migranty vítá 46 %
Němců a 53 % Francouzů.

V souvislosti s brexitem se před několika týdny v evropských médiích
hovořilo také o České republice, kde dlouhodobě převažují příznivci
„czexitu“ nad těmi, kdo si naopak nedokážou odchod z EU představit.
Podle většiny průzkumů by v referendu hlasovali pro odchod ČR z EU až dvě
třetiny voličů. Je paradoxní, že v rámci nejsilnějších politických
stran neexistuje sebemenší snaha uspořádat byť jenom samotné referendum.
Jak vládní koalice, tak opoziční TOP 09 i ODS vystupují razantně proti
jakýmkoli snahám o vystoupení ČR z EU. Tabu je pro strany nejenom czexit,
ale i pouhé uspořádání referenda.

ODS se pouze před čtyřmi lety vyjadřovala pro uspořádání referenda o
smlouvě EU o fiskální odpovědnosti. V loňském roce potom představitelé
ODS hovořili o referendu o přijetí eura. Jednou z mála stran prosazujících
odchod ČR z EU jsou tak Svobodní v čele s europoslancem Petrem Machem,
kterým se však zatím nepodařilo proniknout do Parlamentu. Premiér Sobotka
nedávno označil podobné snahy za „škodlivé a nebezpečné“. Jeho
stranický kolega Jiří Dienstbier rovnou označil příznivce „czexitu“ za
šílence. Bývalý sociálnědemokratický ministr průmysl Milan Urban ve
svém „agitačním“ blogu zase strašil ztrátou pracovních míst, ke
kterým by z jeho pohledu po odchodu z EU došlo.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Zacharovová: Rusko neustále něco Polsku dluží a pokaždé něco nového

Tisková mluvčí ruského ministerstva zahraničí Maria Zacharovová ve své
reakci na podmínky polského ministra zahraničí pro obnovení dialogu s
Ruskem, prohlásila, že Moskva již udělala vše, aby vztahy byly
normalizovány.

„Polsko očekává od Ruska reciprocitu v otázce ‚respektu a spolupráce‘?
Rusko musí vrátit trosky letadla? Rusko musí zrušit ekonomické sankce
vůči Polsku? To je vše? Je to celý seznam? Nebo je to pouze seznam na 16.
listopad 2016? Pane Waszczykowski, problém je v tom, že váš seznam podmínek
vůči Rusku se každý rok mění. Neustále něco Polsku dlužíme a pokaždé
něco nového," napsala diplomatka na své stránce na Facebook.

Přitom se pozastavila nad otázkou, za jakým účelem Polsko požaduje
vydání trosek letadla.

„Neskrývejte od polské veřejnosti to, že trosky letadla vždy byly a jsou
dostupné pro polské vyšetřovatele, prokuraturu apod. Prosím, pokud si
myslíte, že je to nezbytné, tak přijeďte a pracujte. Vždyť vám v tom
nikdo nebrání (dříve k takovému postupu již docházelo, a to více než
jednou)," dodala Zacharovová s tím, že „v Polsku vyšetřování jednou
končí, pak zase začíná, a to v závislosti na politické konjunktuře."

Ve středu Waszczykowski prohlásil, že předání trosek letadla Tu-154,
které havarovalo u Smolensku, a zrušení ruských „ekonomických sankcí"
jsou podmínky pro zlepšení vztahů s Moskvou.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Kremlu odpověděli na slova bývalého šéfa CIA o Trumpovi zastrašeném
Putinem

Tiskový mluvčí ruského prezidenta Dmitrij Peskov označil domněnku
bývalého šéfa CIA Johna Brennana o tom, že se Donald Trump může bát
Vladimira Putina, za „chybnou“.

Brennan se kriticky vyjádřil o oznámeních Trumpa o Vladimiru Putonovi a
údajném zasahování RF do amerických voleb. Americký prezident po setkání
s ruským kolegou na summitu APEC řekl, že domněnky o „ruském zasahování"
urazily Putina a to není dobře pro USA.

„Je to chybná domněnka," řekl Peskov novinářům, když komentoval slova
Brennana.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ruské ministerstvo obrany zveřejnilo video útoku Tu-95MS na teroristy v
Sýrii

Ministerstvo obrany publikovalo na své stránce na YouTube video útoku
ruských strategických raketových letounů Tu-95MS na pozice teroristů v
Sýrii. Letadla vypustila řízené střely na velitelská stanoviště
teroristů, na sklady se zbraněmi a municí, na místa soustředění vojenské
techniky a na zbrojní dílnu. Bombardování a ostřelování se rovněž
zúčastnily palubní stíhačky Su-33 z těžkého letadlového křižníku
Admirál Kuzněcov a útočné letouny z letiště Hmeimim, informovalo
ministerstvo obrany.

Letecké krytí zabezpečily stíhačky Su-30. Tu-95MS vzlétly z letiště na
území Ruska a s dvěma dotankováními urazily přes 11 tisíc kilometrů.
Trasa letounů vedla nad severními moři a východním Atlantikem, po zasazení
raketového úderu se vrátily na svou základnu.

Zdroj: sputniknews.com

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Let Bílé labutě: Americká protivzdušná obrana je proti novému ruskému
Tu-160M2 bezmocná

Testy prototypu strategického bombardéru Tu-160M2 na Kazaňském leteckém
závodu v únoru 2018 nakonec udělají slavné Bílé labutě nezranitelnými
systémy Patriot, na kterých je založena koncepce bezpečnosti USA. Agentuře
Ekonomika dnes to řekl vyznamenaný vojenský pilot RF, generálmajor letectva
Vladimir Popov.

„Velká modernizace Tu-160 povede k tomu, že stroj získá nové moderní
systémy řízení, inerciální navigační systém, moderní komplex
elektronické bezpečnosti, ale hlavní jsou modernizované nadzvukové motory.

Tím bude bombardér ekonomičtější a umožní překonávání mnohem
větší vzdálenosti nadzvukovou rychlostí. V dnešním světě se objevila
velká nomenklatura vysoce přesné munice, včetně řízených raket a
koordinovaných bomb. Moderní systémy řízení zbraní umožní Tu-160M2
takové zbraně „doručovat". Před modernizací byly možnosti Tu-160
značně omezené. Ale hlavní věcí je to, že zachytit tento letoun v
nadzvukové rychlosti mohou kromě ruských protivzdušných systémů jen
komplexy americké protivzdušné obrany Patriot. Nové možnosti ruského
bombardéru snižují efektivitu americké obrany na minimum," poznamenává
odborník.

Vyšlo najevo, že prototyp strategického bombardéru Tu-160M2 mohou testovat
už na začátku roku 2018, sériová výroba modernizovaných strojů může
začít v roce 2023. Ministerstvo obrany RF plánuje modernizaci všech 16
současných letadel, nakonec by Rusko mělo disponovat asi 50 stroji.
Modernizace každého bombardéru bude trvat asi dva roky, ale vždy bude
modernizováno pouze několik strojů.

„Trasa strategického bombardéru je plánována tak, aby se letadlo vyhnulo
možným prostředkům protivzdušné obrany protivníka. Přílet k cíli je
prováděn v extrémní výšce a rychlosti, což citelně komplikuje práci
systémů protivníka. Ve spojení s moderním komplexem elektronického boje,
kterým bude Tu-160M2 vybaven, se vytvoří stroj, který bude prakticky
nezachytitelný současnými systémy protivzdušné obrany Západu.

Tu-160 splnil bojové úkoly v Sýrii a prokázal svoji efektivitu, jejich
modernizace zvýší bojové kvality bombardérů. Tyto stroje jsou součástí
ruského strategického arsenálu na jaderné zadržování. Zvýšená
životnost nových motorů umožní dopravit zbraně do jakéhokoli bodu v USA a
vrátit se," zdůraznil letecký generál.

Tu-160M2 zůstane nejlepší

Dálkový strategický bombardér Tu-160 byl vyvinut v sedmdesátých letech. Je
to největší, nejmohutnější a nejtěžší bitevní letoun v dějinách
vojenského letectva, včetně mezi stroji s měnitelnou geometrií křídel.
Kvůli jeho neobvyklému tvaru mu ruští letci začali říkat Bílá labuť a
zahraniční zase Ruská labuť, podle kódu NATO je to Blackjack. Tu-160 je
nejrychlejší bombardér ze všech, jež má ve výzbroji Rusko.

V dubnu 2006 sdělil hlavní velitel dálkového vojenského letectva RF,
generálporučík Chvorov toto: během cvičení pronikla skupina
modernizovaných letounů Tu-160 do vzdušného prostoru USA a zůstala
nepovšimnutá. Pentagon tuto informaci nepotvrdil, ale ani nevyvrátil. V
červnu 2010 stanovily dva Tu-160 rekord v dálce, urazily 18 tisíc kilometrů.
Pro porovnání uvedeme, že vzdálenost od Moskvy do Washingtonu po přímce
činí necelých 8 tisíc kilometrů.

„USA mají analogické stroje, jsou to bombardéry B-1 a B-2. Avšak v
porovnání s nimi byla Bílá labuť v mnoha ohledech vydařenější. Nemluvě
o tom, že konstruktéři do něj vložili původně obrovský materiál pro
modernizaci. Zdálo by se, že od sedmdesátých let uplynulo téměř
půlstoletí. a bylo by logičtější zkonstruovat moderní bombardér nové
generace. Jenže všechno není tak prosté. Modernizace je vždy mnohem
levnější než vývoj nového sériového stroje, který se nemusí vydařit.
Američani modernizují každých 15-20 let bombardér B-52, vyvinutý před
více než padesáti lety, a dosud s ním létají.

Konstrukční nápady sovětských odborníků pro T-160 předčily o mnoho
desetiletí svoji dobu. Tento stroj má dokonce po modernizaci do série M2
potenciál na zlepšení na dalších 40-50 let, natolik byl původně
podařený. Prostě nemá smysl vynalézat nové letadlo, když stávající
výborně plní bojové úkoly vytčené taktiky a stratégy. Proto zůstane
modernizovaná Bílá labuť na dlouhou dobu nejlepším strojem ve své
třídě na světě," řekl na závěr Vladimir Popov.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vyvolá tento film masové nepokoje na Ukrajině? Na internet umístili film
Ukrajina v ohni, který produkoval Oliver Stone

Plná verze dokumentárního filmu Ukrajiny v ohni, jehož producentem je
americký režisér Oliver Stone, byl publikován na YouTubu v pondělí 21.
listopadu.

Tento den film byl vysílán na televizní stanici REN TV. Představitelé
televizního kanálu odmítli vyjmout film z vysílání, nehledě na petici
publikovanou na stránce Change.org pro jeho zákaz.

Tam se ujišťuje, že vysílání filmu může vyprovokovat „masové nepokoje
na Ukrajině".

Film pojednává o událostech v Kyjevě na Majdanu, které se odehrávaly na
konci roku 2013 — začátku roku 2014. Mírumilovné demonstrace postupně
přerůstaly do nepořádků, které na koneci vedly k násilné změně vlády.
Oliver Stone vedl rozhovor s bývalým prezidentem Ukrajiny Viktorem
Janukovičem, dále i s ruským prezidentem Vladimirem Putinem. Film byl
představen už v létě, byl označen za nejlepší dokument na festivalu v
Taormině (Itálie).

Zdroj: sputniknews.com

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Libor Rouček trochu zavzpomínal: Když jsem byl mluvčím vlády Miloše
Zemana...

EVROPAN LIBOR ROUČEK Ať prezident vysvětlí, proč úkoluje v souvislosti s
novičokem BIS! Podle bývalého místopředsedy Evropského parlamentu Libora
Roučka by měl prezident hájit stanovisko, které prezentovala naprostá
většina politických stran. Na adresu komunistů zmiňuje: „Komunisté celou
svou existenci byli promoskevskou pátou kolonou v naší zemi.“ V souvislosti
s vyjednáváním o vládě upozorňuje na to, že ČSSD je nezávislá
suverénní strana: „Nemyslím si, že by se měla nechat kádrovat zrovna od
komunistů, kteří 40 let sociální demokracii nedovolili existenci a kteří
sociální demokraty zavírali do vězení.“

Česko vyhostí tři členy ruského diplomatického personálu v reakci na
otravu bývalého ruského agenta Sergeje Skripala v Británii. Je to
adekvátní počet? Mělo by jich být podle vás více, nebo méně? Někteří
připomínají, že k vyhošťování nepřistoupily například Rakousko nebo
Slovensko…

Vyhoštění je správné, ukázali jsme solidaritu s Británií i s většinou
států EU a NATO. Vidíme, že se připojila i Austrálie. Krok byl naprosto
adekvátní a správný. Otázkou bylo jen, kolik personálu z ambasády
vyhostíme. I číslo tři je adekvátní. Pokud jde o Rakousko, stále si
zakládají na tom, že jsou země neutrální, že jsou mostem mezi Východem a
Západem. Jde čistě o věc Rakouska. Víme, že Rakousko není členem
Severoatlantické aliance. Pokud jde o Slovensko, povolává velvyslance na
konzultace a vyjednávají o tom, jakou reakci zaujmout.

Česká republika ukázala, kde je hodnotově ukotvena, a ukázala svou
solidaritu.

Zaznívají i názory, například od komunistů, že není až tak velký
problém novičok vyrobit, že zásadní důkazy o tom, že viníkem je Rusko,
nejsou. Co vy na to?

Prokremelští lidé. Komunisté celou svou existenci byli promoskevskou pátou
kolonou v naší zemi. Nevysvětluje to motiv. Současné Rusko je
nacionalisticky vybičované, bylo před volbami. Verze, kterou britská vláda
prezentovala, je nejpravděpodobnější. A dále se kauza bude vyšetřovat.

Prezident Miloš Zeman uložil šéfovi Bezpečnostní informační služby
Michalu Koudelkovi, aby BIS pátrala po tom, zda byl na území Česka vyvíjen
nebo skladován jed novičok. Jak toto rozhodnutí vnímáte?

Jako chybné a neadekvátní. Prezident by měl spojovat, hájit stanovisko,
které prezentovala Česká republika a naprostá většina politických stran.
To, že pověří BIS, která má za úkol sledovat, jakým způsobem je hlavně
z vnějšku ohrožena bezpečnost České republiky, je naprosto chybné. Pokud
by chtěl něco zjistit, může se zeptat na příslušných místech,
například na Ministerstvu obrany. Je známo to, že pod Ministerstvem obrany
je velmi kvalitní protichemická jednotka. Když byl Miloš Zeman premiérem,
vždy jsme tuto protichemickou jednotku pozvali do míst, kde hrozilo nasazení
jak chemických, tak biologických zbraní, ať to byl Kuvajt nebo Afghánistán.

Když chcete mít kvalitní protichemickou jednotku, tak se samozřejmě musí
zabývat tím, co vyvíjejí ostatní země, aby věděla, o jaké látky jde a
také jsme proti tomu měli určité prostředky. Je velmi pravděpodobné, že
náš protichemický vývoj zkoumal látku, jako může být novičok.

Člověk by od prezidenta ale očekával, že se v první řadě zeptá
ministryně obrany a příslušných lidí na generálním štábu. A on
pověří BIS, která má pracovat v utajení, chce veřejně výsledky a
ohrožuje i práci BIS. Proč to udělal? Nechci mu podsouvat žádný motiv.
Měl by to vysvětlit on sám. Dobré by bylo, aby se novináři ptali jak
prezidenta, tak mluvčího, proč takové věci dělá.

Prezident podle řady politiků slouží cizí moci, nikoli českým občanům.
Takto hovoří například i Petr Gazdík. Ten má za to, že pokud česká
vláda prohlašuje, že novičok použitý při útoku na Sergeje Skripala
nepocházel z České republiky, a prezident přesto pověří BIS hledáním
stop po přítomnosti novičoku na našem území, pohybuje se na hranici
vlastizrady. Miroslava Němcová byla ještě ostřejší. Měl by začít
Senát konat, jak říká Petr Gazdík? Nebo by mělo zůstat u otázek na
prezidenta?

Zůstal bych u otázek, ať pan prezident vysvětlí, co dělá. Nešel bych tak
daleko v používání termínů jako je velezrada, ale ať vysvětlí své
motivy.

Když k tomu přidáme, že Číňané evidentně neinformovali českou stranu o
tom, že zatkli poradce prezidenta Miloše Zemana, a to, že třetí nejvyšší
ústavní činitel USA Paul Ryan vynechal při své návštěvě Prahy setkání
s prezidentem, jde o naprostý krach zahraniční politiky Miloše Zemana?
Usilovně se snaží mít dobré vztahy s Ruskem a Čínou, ale vypadá to, že
ho nerespektují. Jak si situaci vysvětlujete vy? Navíc za známku toho, že
Zemanova politika krachuje, je považováno i to, že mu dodnes nepoblahopřál
Donald Trump ke zvolení, ani se s ním nesetkal.

Když byl Miloš Zeman předsedou vlády a já jsem byl mluvčím této vlády,
s premiérem jsem absolvoval všechny zahraniční cesty. Miloš Zeman měl
tehdy otevřené dveře všude. Byli jsme dvakrát v Bílém domě, ať to bylo
za prezidenta Clintona nebo George Bushe mladšího. Měl dveře otevřené po
celé Evropě. Nebylo týdne, abychom necestovali od Španělska po Norsko,
Švédsko, Finsko. Snažil se mít dobré vztahy i s Čínou a to bylo správné,
protože jsme byli jediná země ze západní Evropy, kde vztahy pokulhávaly. V
té době byla Ruská federace ekonomicky i politicky na kolenou, neměla na
splácení zahraničního dluhu, vyplácení důchodů a platů. Prezident se i
tam snažil o navázání kontaktů, vše dávalo smysl.

Když se přeneseme do současnosti, prezident Zeman nemá pozvání nikam. Od
skandinávských zemí, které třicet let dává za vzor, nemá žádné
pozvání, ani z ostatních. Ve Spojených státech má dveře zavřené. Donald
Trump, kterému psal po zvolení, naopak jemu ani nepopřeje. Miloš Zeman by se
měl znovu zamyslet nad tím, proč tomu tak je a snažit se s tím něco dělat.
Není to Miloš Zeman soukromá osoba, ale Miloš Zeman prezident České
republiky a s ním má zavřené dveře i celá Česká republika. Čína po
dvaceti letech je světová mocnost, to je bez debat. Pociťují to všichni
nejen v Asii. Každý se s ní snaží obchodovat a na tom není nic špatného.
Ale servilita, tvrzení, jak jen on má kamarádské vztahy s čínským,
ruským a americkým prezidentem? Jen bublina. Na tom není kousek pravdy.

Pokud jde o Rusko, zřejmě se snaží vztahy držet i tím, že BIS pověří
hledáním novičoku na území ČR. Ale jak už jsem říkal, novináři by
měli kvůli tomu klást otázky prezidentovi.

Dá se odhadnout, jak kauza Skripal může dopadnout? Bude mít věc nějaké
pokračování i s ohledem na českou politiku, nebo ji překryje jiná událost?

Bude to mít pokračování. Na příkladu novičoku a vyhoštění ruských
diplomatů vidíme rozpor mezi vládou a prezidentem.

Vládu ANO a ČSSD s podporou komunistů už řada lidí považuje za hotovou
věc. Co taková vláda bude znamenat? A co Bohumínské usnesení?

Zatím nevíme, zda jednání hnutí ANO s ČSSD povedou k závěru, že vznikne
vláda. Je spousta otazníků, nejen v programové rovině. V tomto ohledu
vyjednavači ČSSD získali pro veřejnost hodně, například, že by měla
být proplácena nemocenská od prvního dne. Pak existuje ještě rovina záruk,
že ANO například i s komunisty nebo SPD nepřehlasuje zástupce ČSSD.

A pokud jde o vztah ČSSD a KSČM, řadě lidí z ČSSD se nelíbí, že se
Bohumínské usnesení obchází. I o tom se bude na nadcházejícím sjezdu 7.
dubna v Hradci Králové jednat. Máme nějaké usnesení. A to by mělo platit
do doby, než většina odhlasuje něco jiného.

Navíc, pokud by chtěla KSČM kádrovat nominanty z ČSSD na ministry, zvedne
to řadu lidí ze sociální demokracie ze židle. ČSSD je nezávislá
suverénní strana a nemyslím si, že by se měla nechat kádrovat zrovna od
komunistů, kteří 40 let sociální demokracii nedovolili existenci a kteří
sociální demokraty zavírali do vězení.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
MZV RF označilo výroky Federicy Mogheriniové ohledně Krymu za pokrytecké a
arogantní

Moskva se diví výrokům vysoké představitelky zahraničních vztahů a
bezpečnostní politiky EU Federicy Mogheriniové ohledně Krymu, je prodchnutá
arogancí a nepřítomností respektu k obyvatelům poloostrova, řekli na
Ministerstvu zahraničí Ruska.

Mogheriniová při příležitosti druhého výročí připojení Krymu k Rusku
v pátek vyzvala ostatní členy OSN následovat příklad Bruselu a zavést
ohraničující opatření ve vztahu k Rusku.

„Divíme se výrokům vysoké představitelky zahraničních vztahů a
bezpečnostní politiky EU Federicy Mogheriniové ohledně Krymu z 18. března.
Jsou prodchnuté arogancí a chybějícím respektem k více než dvěma
milionům obyvatel krymského federálního okruhu Ruska," říká vyjádření
Ministerstva zahraničí Ruska.

„Místo toho, aby opakovali pořád dokola ničím nepotvrzené zprávy o
nějakém „porušování práv člověka" a „anexi Krymu", bylo by pro
evropské úředníky užitečnější dozvědět se více o reálné situaci na
ruském Krymu na základě faktů a přímého kontaktu s Krymčany," řekli na
Ministerstvu zahraničních věcí Ruska.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ťokův náměstek se v ČT pohádal s odborářem z železnic. Své jim poté
řekl i podnikatel Jančura

Hosty pořadu Otázky Václava Moravce byli podnikatel a provozovatel soukromé
železniční dopravy RegioJet Radim Jančura, náměstek ministra dopravy
Tomáš Čoček a odborář Jindřich Berounský. Hovořilo se především o
železniční trase Praha – Brno a o chování ministerstva dopravy.

Ministerstvo dopravy prý podle odborářů hájí zájmy soukromého dopravce
nad zájmy národního dopravce. „Popravdě řečeno nevím, z čeho toto
vyvozují,“ bránil se této informaci náměstek Čoček. Ten je mimo jiné
odboráři „obviňován“ i z lobbingu na Slovensku. „Pan Berounský by si
měl ověřit své zdroje informací. Pan Berounský lže, neboť já nikde
neloboval,“ obořil se Čoček na odboráře ve studiu.

„Co se týká centrálního nákupu vlaků, tam jde o to, že by stát
nakoupil vozy a ty by pak na půjčených linkách provozoval,“ sdělil také.
Nebyl však schopen říci, zda by ministerstvo dopravy šlo proti požadavku
odborů. Ohlíželo by se prý na usnesení vlády.

„Pan náměstek mě nařkl ze lži, což musím označit jako situaci, kdy on
nemluví pravdu,“ sdělil, že mu vadí, že náměstek dopravy jednal nejprve
se soukromými dopravci a až pak přizval zástupce Českých drah. „Vytváří
podmínky pro soukromé dopravce,“ zmínil a vyjádřil také nesouhlas s tím,
že Čoček je zároveň také předsedou řídicího odboru ČD a je
angažován i v rámci orgánů SŽDC.

I toto pak však Čoček vyvrátil, konkrétně skutečnost, že by se scházel
se soukromými dopravci. „Co se týká kumulace funkcí, ve všech správních
radách sedím jako zástupce státu,“ uvedl.

„Není to šťastné, ta kumulace funkcí, ale kdo by měl řvát, by
rozhodně neměly být odbory Českých drah, ale soukromí dopravci,“ uvedl
Jančura. I když „neřvou“, odmítá, že by však docházelo k lobování.

Berounský se následně pozastavil nad tím, že na trase Praha – Ostrava
jezdí tři dopravci. „Otevírání trhu musí mít svá jasná pravidla. A
hlavně musíme myslet na situaci cestujícího – je důležitý jednotný
dopravní doklad, navazování spojů,“ uvedl. „Je to úplný skandál
ministerstva dopravy,“ dodal ostře Berounský. Jančura se poté vyjádřil k
tomu, že on s uznáváním dokladů nemá problém.

„K problematice tarifní integrace nechalo ministerstvo dopravy zpracovat
nějakou vizi integrace,“ zmínil Čoček s tím, že se domnívá, že
dříve než v roce 2019 uznávání nebude zřejmě možné. „Budeme čekat
na okamžik, kdy to bude direktivně z úrovně státu. Je teoreticky možné,
že se dohodnou jednotliví dopravci,“ sdělil. „Toto má být nastoleno
mnohem dříve,“ reagoval Berounský.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vítězové jsou... 10 nejlepších míst Ruska, která stojí za návštěvu!

V úterý byli vyhlášeni vítězové soutěže Travellers Choice Awards 2018.

Hodnocení bylo sestaveno na základě milionů recenzí a názorů na
stránkách TripAdvisor za uplynulý rok. Města, která se dostala mezi
desítku nejlepších destinací pro cestování po Rusku, naleznete ve
fotogalerii Sputniku.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Bruselu polili agrárníci mlékem průčelí štábu strany belgického
premiéra

Belgičtí výrobci mléka polili v pondělí na znamení protestu proti
agrární politice Evropské unie skla na průčelí budovy v Bruselu, ve které
se nachází sídlo Reformátorské strany, jejímž zástupcem je belgický
premiér Charles Michel, oznámila televizní stanice RTBF.

Výrobci mléka jsou mimo jiné nespokojeni s nízkými výkupními cenami své
produkce, které jsou důsledkem nadvýroby v podmínkách, kdy Evropská unie
zrušila kvóty na výrobu mléka. Průměrné výrobní náklady na výrobu
jednoho litru mléka jsou v EU na úrovni 41 cent, zatímco výkupní cena je
pouhých 24 centů.

Svou akcí chtějí zemědělci upozornit Evropskou unii na situaci, do které
se dostali kvůli nízkým cenám svých výrobků v podmínkách nadvýroby a
ruského potravinového embarga. „Kvůli politice Evropské unie jsou mnozí
zemědělci téměř na mizině", řekl RIA Novosti jeden z účastníků akce.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Tomáš Pojar o světě za Donalda Trumpa: Ti chytřejší pochopí, co se děje
a o co se hraje. Těm hloupějším není pomoci. USA nás Rusku nepřenechají,
pokud nebudeme sami chtít

ROZHOVOR Výhra Donalda Trumpa není počátkem změny současného světa, ten
se mění již dávno, říká pro ParlamentníListy.cz diplomat, bezpečnostní
analytik a prorektor vysoké školy CEVRO Institut Tomáš Pojar. Pokud se prý
rozpadne naše transatlanické spojenectví, upadne Evropa do chaosu. „A ten
chaos nakonec dopadne i na Rusko. O Spojené státy a Čínu opravdu strach
nemám,“ říká Pojar.

Donald Trump k překvapení mnohých vyhrál. Co od něho lze po nástupu do
úřadu očekávat? Bude skutečně tak razantní, jak sliboval v kampani? A v
čem se jeho způsob výkonu funkce bude nejmarkantněji lišit toho, kdyby
vyhrála Hillary Clintonová?

Pokud by vyhrála Hillary Clintonová, jednalo by se jednoznačně o kontinuitu
politiky Baracka Obamy. Trumpova politika bude nepochybně odlišná, a to
zejména s ohledem na domácí témata – např. daně, migraci, držení
zbraní… Jak moc se bude lišit politika zahraniční, teprve uvidíme. Trump
bude klást větší důraz na bezpečnost a na americké zájmy. Jeho obchodní
politika bude pravděpodobně více protekcionistická.

Někteří prezentují Donalda Trumpa jako „poslední vzpouru bílého muže“,
či poslední tón „klasické“ politiky dvacátého století. Lze to tímto
způsobem popsat? Co jeho úspěchu nejvíce pomohlo?

Nevím, jak moc velkým zvratem tato volba je, to teprve ukáže až čas.
Primárky v obou stranách byly výrazně ovlivněny vzpourou proti
establishmentu, proti centrální vládě. Trump vyhrál, protože si lidé
přáli změnu, méně washingtonského establishmentu a méně levicové
obamovské ideologie.

V moderní historii se občas stávalo, že politici, kteří uspěli v USA
následně „strhli“ řadu světových politiků, kteří se jimi inspirovali.
V osmdesátých letech Ronald Reagan, o dekádu později Bill Clinton…
Zažijeme podle vás něco podobného nyní s Donaldem Trumpem? V čem
konkrétně by byla či naopak nebyla taková inspirace přínosná?

Těžko dnes spekulovat. Jak se však již ukázalo, Trumpa není radno
podceňovat. Počkejme si, co nakonec bude Donald Trump chtít dělat a co se mu
reálně bude dařit. Mnohé z toho může být inspirativní i pro nás.
Každý republikánský prezident má však vždy jednu nevýhodu, daleko
automatičtěji se proti němu v tradičně levicovější Evropě zvedne vlna
antiamerikanismu. To lze očekávat i nyní.

Michael Žantovský ještě před sečtením výsledků na svém Twitteru napsal,
že „svět, který jsme znali, skončil“. Je to jenom rétorika poražených,
nebo můžeme být skutečně na prahu zásadní proměny světa? A co se vůbec
dá od Trumpa očekávat ve světové politice?

Svět vzniklý po konci Studené války se mění již od roku 2008, nikoli až
dnes. Trumpovo vítězství je jen jedním ukazatelem těchto změn. Zařazuje
se bok po boku událostem, jakými byla ruská válka s Gruzií, pád Lehman
Brothers, tzv. Arabské jaro, okupace Krymu, Brexit….

Od odpůrců Trumpa můžeme slyšet, že bude oslabovat NATO, bude se
soustředit hlavně na vnitropolitické věci, Evropa zůstane sama a těžko
bude čelit ruským hrozbám. Mají tyto obavy reálný základ? Měli bychom se
začít obávat toho, že dojde k oslabení NATO?

Trump již nebude chtít platit za evropskou bezpečnost. Koneckonců to
zaznívá z Washingtonu již nějakých deset let. A nic se nestalo. Demokraté
to říkali příliš mírně, příliš slušně. Takže Trump přidá na
razanci a uvidíme, jestli se něco změní. Jestli bude NATO relevantní,
záleží stejně na nás zde v Evropě jako na Washingtonu. A jsme to nyní my,
kdo nedodržuje platné dohody, nikoli Američané.

O Trumpovi jeho odpůrci říkali, že přenechá Evropu vlivu Ruska.
Důležitý bude rovněž jeho postoj k Číně. Jaké proměny vztahů těchto
tří supervelmocí můžeme očekávat? Domluví se mezi sebou a Evropa bude v
podílu na rozhodování mimo hru?

Trump Evropu Rusku nepřenechá, pokud Evropa, respektive některé její
části nebudou o přimknutí k Rusku sami usilovat. Rusko je důležitá země,
ale není supervelmocí. Má velkou rozlohu a velkou armádu, ale relativně
málo obyvatel a je to země chudá. Stejně tak nemůže být supervelmocí
Evropa – ta je sice bohatá, nemá zase ale potřebné vojenské schopnosti.
Čínu berou Američané daleko vážněji, ta se stát supervelmocí může. Je
pro USA důležitá svojí vojenskou i ekonomickou silou a zejména v ekonomice
jsou na sobě obě země velmi závislé. Bude-li fungovat transatlantické
spojenectví, je to pro nás dobře z pohledu bezpečnosti, prosperity i svobody.
Rozpadne-li se toto spojenectví, bude Evropa uvržena do chaosu. A ten chaos
nakonec dopadne i na Rusko. O Spojené státy a Čínu opravdu strach nemám.

Jak se podle vás bude Donald Trump stavět ke krizím, které zdědí po
prezidentu Obamovi? Co na základě jeho dosavadních výroků čekat ve vztahu
k Sýrii a Ukrajině? Objevují se analýzy, že ho bude zajímat především
domácí politika a ke všemu se bude stavět coby obchodník a spočítá si,
že Ukrajina nic USA nepřináší…

Dohoda o Sýrii představitelná je. S Ukrajinou je to již složitější. I
Obamu zajímala více domácí politika a bude tomu tak i s Trumpem. To je zcela
přirozené. Pokud však Trump někde jasně deklaruje americké zájmy nebo
nepřekročitelné linie, tzv. „red lines“, bude na nich na rozdíl od Obamy
trvat. Z našeho středoevropského pohledu je důležité, abychom z pohledu
Trumpa patřili do toho „jeho“ světa a nikoli mimo. Záleží však také
velmi na nás, nikoli výhradně na Trumpovi a jeho lidech.

Jak se podle vás budou se situací vyrovnávat české a světové elity,
které do poslední chvíle před Donaldem Trumpem varovaly?

Ti chytřejší pochopí, co se děje a o co se hraje. Těm hloupějším není
pomoci. Obávám se však, že těch hloupějších nebude málo.

Na některých místech Spojených států se demonstruje, davy lidí
vykřikují, že Trump není jejich prezident, v Kalifornii dokonce hořely
popelnice… Přitom dříve to prý v USA chodilo jinak, lidé nakonec uznali
prezidenta, přestože ho nevolili. Nakolik může dojít k zahlazení
příkopů vykopaných kampaní? Je na místě srovnání, že to připomíná
situaci během i po české prezidentské kampani 2013?

Tady naštěstí nikdo žádné popelnice nezapaloval a výlohy u obchodů
nevymlacoval. Snad se to nebude dít ani po těch volbách následujících.
Americká společnost je rozdělená, to však není nic nového. Vzpomeňte si
na demonstrace za Reagana nebo Bushe mladšího. A podstatná část Ameriky
opravdu nemohla vystát Obamu, což se nakonec ukázalo i při těchto volbách.
Amerika je ale velká země, a jak jsem již říkal, o její budoucnost strach
nemám.

Premiér Bohuslav Sobotka uvedl, že Trump vsadil na agresivní populismus (nikoli
už pak v oficiálním blahopřání), jeho tajemník pro EU Tomáš Prouza byl
ještě ostřejší. Podle něho se nenávist a populismu stává účinným
programem i za oceánem. Co k tomu říci?

Ano, populismus, hulvátství a buranství není nic dobrého. A bohužel všude
posiluje. Všem Evropanům bych však doporučoval, nejdříve si zamést před
vlastním prahem. A platí to samozřejmě i o nás.

Největšími poraženými jsou dle mnohých analytiků americká média a
výzkumné agentury, které stále favorizovaly Clintonovou. Deník New York
Times týden před volbami zveřejnil údaj, že Clintonová má 84 procentní
šanci na vítězství, zatímto Trump jen 16 procent. Všechny tyto odhady se
brutálně pletly, američtí novináři ve většině otevřeně stranili
Clintonové. Přesto to dopadlo obráceně. Kde hledat příčiny toho všeho?

V první řadě v naordinovaném „newspeaku“ afirmativních akcí, v
kultuře politické korektnosti. Mnoho lidí totiž raději v průzkumech zalže,
je to pro ně výrazně pohodlnější. A pak volí skutečně toho, koho
chtějí. Nebo ho někteří možná ani zas tak nechtějí, ale volí v první
řadě establishmentu navzdory. Představte si, že se to týká pěti, deseti
procent obyvatel. To už je pak při vyrovnaných volbách zcela rozhodující
– a tyto americké volby v zásadě vyrovnané byly.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Svátek se blíží: novoroční dekor GUMu v Moskvě

Před příchodem Nového roku byla tradičně vyzdobena budova Státního
univerzálního obchodního domu (GUM) na moskevském Rudém náměstí.

Sputnik vás seznámí s novoročním dekorem hlavního obchodního domu v
hlavním městě Ruska.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
MZV RF: Rusko zahajuje kontakty s Trumpovým týmem o Sýrii

Rusko zahajuje jednání o Sýrii s týmem zvoleného prezidenta USA Donalda
Trumpa, prohlásil náměstek ruského ministra zahraničí Michail Bogdanov.

„Dnes je důležitý přelomový okamžik: přichází nový tým zvoleného
prezidenta Donalda Trumpa. Již dnes zahajujeme jednání s lidmi, kteří budou
pravděpodobně pomáhat novému prezidentovi," uvádí ministrova slova TASS.

„Doufáme, že odcházející a přicházející vláda bude vycházet z toho,
že se syrský problém nedá vyřešit bez Ruska, a jsme připraveni na
otevřený, upřímný dialog," zdůraznil Bogdanov.

Pomocník ruského prezidenta Jurij Ušakov předtím prohlásil, že hlava
státu Vladimir Putin a Donald Trump stejně hodnotí vztahy mezi oběma zeměmi.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Litevská prezidentka podepsala zákon podobný zákonu Magnitského

Litevská prezidentka Dalia Grybauskaitė podepsala zákon podobný zákonu
Magnitského, sdělilo tiskové oddělení prezidentského paláce.

Parlament země schválil zákon v půlce listopadu. Dokument zakazuje vjezd do
republiky na pět let cizincům, pokud porušili lidská práva, účastnili se
rozsáhlé korupce a praní peněz a kvůli tomu jsou začleněni na seznamy
jiných zemí EU, Evropské asociace svobodného obchodu nebo seznamu
zakázaných osob NATO.

„Svrchovanost zákonu a úcta k lidským právům jsou neoddělitelnou
součástí právního státu," poznamenala.

Zákon začne platit v lednu následujícího roku. Podle předsedy komise Rady
federace pro konstituční zákony Andreje Klišase to povede k dalšímu
rozvratu dvoustranných vztahů.

Ruský velvyslanec v Litvě Alexandr Udalcov sdělil RIA Novosti, že Moskva
bude nucena přijmout odpovídající opatření.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Počet zraněných při požáru v Kemerovu dosáhl 67, oznámil zdroj

Počet zraněných při požáru v obchodním centru v Kemerovu dosáhl 67, v
nemocnicích je 14 lidí včetně tří dětí, oznámil agentuře Sputnik zdroj
v záchranných službách.

„Požárem v obchodním centru utrpělo 131 lidí, z nichž 64 lidí zemřelo,
14 lidí (včetně 3 dětí) bylo hospitalizováno, a 53 lidí se léčí
ambulantně. Byla zorganizována příprava dokumentů na poskytnutí kompenzace,
a také genetické expertizy pro identifikaci těl zahynulých, odevzdání těl
zahynulých jejich příbuzným a pohřby. Pracují psychologové, byla
zorganizována všestranná adresovaná pomoc zraněným a příbuzným
zahynulých", oznámil zdroj.

K požáru ve čtyřpodlažním obchodním centru Zimní višeň v Kemerovu
došlo v neděli. Co do počtu obětí byl to jeden ze čtyř největších
požáru v Rusku za posledních 100 let.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Fico není sám: politici, kteří se nebojí „špinavé" práce. Foto, video

26. listopadu slovenský premiér Robert Fico odpracoval noční směnu ve
fabrice nedaleko Bratislavy. Slovenský premiér není prvním politikem, který
pohodlnou kancelář vyměnil za práci ve výrobě nebo na poli. Sputnik pro
vás vybral nejzajímavější případy.

Běloruský prezident Alexandr Lukašenko se pravidelně předvádí před
televizními kamerami při sečení louky.

Video se vám může zdát vtipné, ale pro běloruského lídra to není nic
zvláštního. K práci na poli donutil dokonce i Gerarda Depardieu. A minulé
léto společně se synem vykopávali brambory. Vášeň pro zemědělství
Lukašenko „vypěstoval" i v gruzínském prezidentovi Margvelašvili. Během
návštěvy Gruzie v roce 2016 svému gruzínskému kolegovi daroval semena
brambor.

Margvelašvili darovaná semena brambor zasadil na své zahradě, ale přiznal
se, že úroda nebyla tak velká jako u běloruského prezidenta.

První dáma USA Melania Trumpová se účastnila výsadby zeleniny na zahradě
Bílého domu v rámci kampaně Let´s Move!, kterou zahájila ještě Michelle
Obamová. Na „špinavou" práci si Melanie oblékla kostkovanou košili od
Balmain za 1 380 dolarů, což neuniklo pozornosti novinářů.

Bývalá prokurátorka Republiky Krym Natalja Poklonská během návštěvy
Pervomajského okresu sedla za volant kombajnu. Poklonská se poprvé
zúčastnila sklizně úrody, za volantem kombajnu se pod vedením řidiče
cítila jistě.

Ruční práci se nevyhýbal ani budoucí prezident Československa Václav
Havel. Všeobecně známá je fotografie Havla, když pracoval jako
nekvalifikovaný dělník v trutnovském pivovaru. Na fotografii je v gumácích
a pracovním oblečením, na rameni jistě nese pytel.

Lídr DLR se účastnil první sklizně rajčat. Vůdce republiky navštívil
skleníkový komplex, aby zkontroloval kvalitu produkce.

Norský premiér Jens Stoltenberg strávil jeden den za volantem taxíku v Oslu,
aby se osobně setkal s voliči a zjistil náladu občanů. Žádný z
cestujících nemusel za svoji cestu platit.

Starosta Moskvy Sergej Sobjanin se účastnil pracovní soboty, kdy sám
pokácel suchý strom a zasadil novou mladou lípu v moskevském parku.

Ruský prezident Vladimir Putin se účastnil akce na záchranu jeřábů
bílých, kteří jsou v Červené knize. Putin musel šesti mláďatům
jeřábů ukázat trasu letu na přezimování do teplých krajů. Zastával
vůdce smečky, v rogalu Putin absolvoval tři lety. První byl cvičný a dva s
mladými ptáky.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Moderní ruské zbraně prošly v bojích v Sýrii tou nejtvrdší prověrkou -
Putin

Moderní ruské zbraně prošly v bojových podmínkách v Sýrii tou
nejtvrdší prověrkou, prohlásil ve čtvrtek ruský prezident Vladimir Putin
při předávání vyznamenání v Kremlu.

„Dnes bych chtěl rovněž poděkovat zástupcům obranného a průmyslového
komplexu, dělníkům, inženýrům a konstruktérům. Moderní ruské zbraně
důstojně obstály ve zkoušce, přičemž nikoli na cvičištích, ale v
reálných podmínkách, v boji. A to je ta nejpřísnější, nejtvrdší
prověrka. Tyto zkušenosti nám umožní provádět nezbytné změny, zvyšovat
efektivnost a spolehlivost techniky, vyvíjet zbraně nové generace,
zdokonalovat ozbrojené síly a stupňovat jejich bojové možnosti", řekl
Putin.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Připravte se na rozpad EU, vyzval ekonom Kohout a poprvé promluvil o krachu
Realistů. Vyrovnal se i se všemi, kteří vnikli do Sněmovny

ROZHOVOR Zklamání z volebního výsledku Realistů, radost z debaklu
sociálních demokratů, teflonová povaha Tomia Okamury, univerzální
politická výplň STAN, postradatelní Piráti bez myšlenek – to jsou pocity,
které zažívá ekonom Pavel Kohout po nedávných sněmovních volbách. Za
výhrou hnutí ANO vidí především vychytralý marketink. „Zajímavé bude
sledovat Babišovy preference, pokud během jeho vlády nastane hospodářská
recese. Zda se mu podaří svést vinu na někoho jiného, anebo zda lidem
konečně dojde, že ten člověk je politický šarlatán,“ říká známý
ekonom v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz., který nekončí příliš
optimisticky.

Realisté, na jejichž programu jste se podílel, ve sněmovních volbách
neuspěli. Je to pro vás zklamání?

Je to rozhodně zklamání. A proč takový propadák? Možná příliš
komplikovaný program pro intelektuály, přičemž lid chtěl srozumitelná
hesla. Ale i náročný program se dá shrnout do několika srozumitelných
bodů, což se bohužel nestalo. Reklamní kampaň Realistů byla naprosté
fiasko. Totální fiasko, horší propadák jsem nezažil. Tak to dopadá, když
se s plnou důvěrou obrátíte na tzv. odborníky na marketing. Oberou vás až
na kost a výsledek je vrchol trapnosti.

Ale jiné nové strany se do Sněmovny probojovaly. Novou parlamentní stranou
jsou Piráti, SPD a vlastně i STAN.

Ale Piráti nejsou žádná nová strana. Jsou tu už několik volebních
období. Teprve letos si jich však voliči všimli. Ze zoufalství,
vylučovací metodou, protože je to špatná strana. Piráti mají zmatek v
myšlení, tápou mezi naivním chápáním liberalismu a tzv. Novou levicí. Je
to strana bez myšlenek, zcela postradatelná.

Ani Okamura není ve Sněmovně nováček. Jeho úspěchem je povrchnost, která
se určité vrstvě voličů líbí. A také teflonová povaha. Pokud jde o STAN,
tato univerzální politická výplň dříve fungovala jako dodatek k TOP 09.
Ani oni nejsou nijak noví.

Mají podle vás Realisté budoucnost, když jejich program voliče nezaujal?

Ale proboha. Cožpak voliči měli vůbec šanci se s volebním programem
Realistů seznámit? Když kromě vlastního antimarketingu připočteme vliv
blokády státních sdělovacích prostředků – které naopak mocně
propagovaly bezvýznamnou ministraničku STAN – je zřejmé, že program
Realistů byl jedním z nejpečlivěji střežených tajemství letošních
voleb.

Jak hodnotíte celkový volební výsledek? Co vás nejvíc překvapilo, ať už
příjemně, nebo nepříjemně?

Příjemně mě překvapil propad ČSSD. Sociální demokracie byla a stále je
nejtoxičtější politickou silou naší polistopadové historie. Zatímco
komunisté jsou známým, a tudíž méně nebezpečným nepřítelem, ČSSD si
udržuje image „tradiční demokratické strany“. Fakticky vzato, co nám
přinesla ČSSD? Myšlenkové giganty jako Zemana, Špidlu, Dienstbiera,
Marksovou Tominovou. Nenažraný sociální stát. Tuny zákazů, příkazů,
regulací. Korupci, nezkrotnou a žravou korupci – Rath je jen špička
špičky masivního ledovce. Krajské uspořádání a zákon o státní
službě – jinak řečeno, hromadu koryt pro stranické soudruhy.

Nepříjemně mě překvapila faktická absence pravice ve Sněmovně. Kromě
ODS, která je vlažná a nespolehlivá, není ve Sněmovně jediná pravicová
liberální síla, která by prosazovala nižší daně, omezení role státu a
obranu základních svobod včetně svobody projevu.

Po minulých volbách mnozí politologové tvrdili, že sympatie k Babišovi
opadnou, až tento kritik bude muset ukázat, co umí. Nic moc nepředvedl,
zničil pár firem, mnohým otrávil podnikání, vyplula na něj spousta kauz,
dokonce byl trestně stíhán, ukázalo se, že za dobu v politice hlavně
zdvojnásobil svůj majetek, slovenský Ústavní soud v podstatě potvrdil, že
byl konfidentem Státní bezpečnosti, přesto všechno ve volbách zvítězil s
téměř třiceti procenty hlasů. Co je za tím? Marketing podporovaný
prezidentem, médii, ať už jeho, nebo soukromými televizemi, jeho charisma,
populismus, nebo nespokojenost lidí s polistopadovým vývojem?

V minulých volbách fungovalo ANO jako náhražka pravice. Dostalo hlasy od
bývalých voličů ODS. Nyní Babišovo hnutí naopak zabralo jako náhražka
ČSSD. Ano, je za tím vychytralý marketing, a také nespokojenost, že více
než čtvrtstoletí od revoluce máme příjmy stále ani ne na 40 procentech
Německa. Voličům, bohužel, nedochází, proč tomu tak je, ale to je jiný
příběh.

Zajímavé bude sledovat Babišovy preference, pokud během jeho vlády nastane
hospodářská recese. Zda se mu podaří svést vinu na někoho jiného, anebo
zda lidem konečně dojde, že ten člověk je politický šarlatán.

Očekával jste takový debakl většiny tradičních stran, jak je označuje
Andrej Babiš? Co udělaly nebo dělají špatně? Je už éra standardních
stran, které se dělí na pravicové a levicové, event. středové, minulostí?

Co je to tradiční strana? Česká politická tradice netrvá ani tři
desetiletí, lze vůbec mluvit o tradičních stranách?

Dělení na pravici a levici ovšem není zastaralé. Vždy, když se hlasuje o
výši daní, je jasně vidět, kdo je napravo a kdo nalevo. Vždy, když se
hlasuje o posílení moci státu (vzácněji o omezení moci státu), je opět
vše zcela jasně viditelné. Levice vždy touží po maximální moci. Levice
je definována touhou po moci. Naopak pravice zastává názor, že je lepší
žít a nechat žít. Já pán, ty pán. Všichni lidé jsou si rovni před
zákonem a každý má právo na život, svobodu a na hledání svého štěstí.

Zdůrazňuji, že pravicovým ideálem je „hledání štěstí“, ovšem
levice to vidí jinak. Podle levice máme všichni právo na štěstí,
přičemž štěstí je definováno vládou, Evropskou komisí nebo nějakou
jinou autoritou.

Jak podle vás dopadne vyjednávání o vládě? Většina stran odmítá
spolupracovat s Andrejem Babišem kvůli obvinění z dotačního podvodu, proto
je připraven sestavit menšinovou vládu doplněnou o experty. Existují obavy,
že díky podpoře prezidenta může vládnout bez důvěry třeba i rok. Navíc
prezident stejně prohlásil, že i druhý pokus dá Andreji Babišovi. Co si o
tom myslíte?

Ach. Nemám tušení. Neumím předpovídat výsledky voleb ani výsledky
jednání po volbách. Volební potenciál Realistů jsem viděl na dvojciferné
číslo a šeredně jsem se zmýlil. I kdybych někdy podobné předpovědi
dělal – což je u mě ve střízlivém stavu téměř nemožné – nevěřte
mi. Neumím předpovídat politiku. Naštěstí si to kompenzuji jinde, kde to
má zajímavější finanční efekt, ale to není předmětem tohoto rozhovoru.

Někteří politologové i politici kritizují parlamentní strany, například
ODS, která by byla schopna sestavit s ANO vládu jen ze dvou členů, že
nectí svoji politickou odpovědnost. Měly by jít do vládní spolupráce s
ANO, i když vědí ze zkušeností ČSSD a KDU-ČSL, že Babiš si přisvojí
všechny výhody společného vládnutí a problémy svede na partnery?

Kdo chce kam, pomůže si sám. ODS byla předem varována. Nebude si moci
stěžovat, pokud se tento scénář opravdu odehraje a ona dopadne špatně.

Měla by šanci ODS vůbec něco prosadit nebo něčemu zabránit, kdyby vládla
s Babišem, jehož hnutí má trojnásobnou voličskou podporu, a tedy i
trojnásobnou sílu? Nevymstilo by se jí to podobně jako opoziční smlouva?

Od opoziční smlouvy uplynulo téměř dvacet let a stále je pro ODS
politické břemeno! Tím je řečeno vše.

Neměla by strana, která před volbami slibovala, že do koalice s Andrejem
Babišem nepůjde, velký problém s důvěryhodností, kdyby svůj slib
porušila? Odpustili by jí to voliči?

Já nejsem politolog, předseda ODS ano. On by to měl vědět lépe než já.

Objevují se návrhy na zavedení obecného referenda; častokrát s úmyslem
dosáhnout vypsání referenda o setrvání v EU. Je možné, že Tomio Okamura
k tomu nakonec dotlačí Andreje Babiše? Již teď proevropští aktivisté
bijí na poplach, že je to začátek konce našeho členství v EU. Uvítal
byste to jako kritik Evropské unie?

Babiš profituje z evropských dotací nejvíce v tomto státě. On bude
poslední, kdo by referendum o členství chtěl vypsat.

Pokud jde o Evropskou unii – zcela realisticky chápu, že pro referendum o
odchodu teď není vhodná doba. A dlouho nebude. Nicméně EU tady nebude
navěky. Každé impérium se časem rozpadne, protože každé impérium je
nesourodý, nepřirozený celek, který musí být udržován při životě
uměle. Buď násilím nebo jinými prostředky, což v tomto případě jsou
nástroje ekonomického charakteru. Až tyto nástroje ztratí účinnost,
rozpad bude záležitostí historicky krátké doby.

Nevím, kolik času EU ještě zbývá. V roce 1910 nikdo netušil, že
habsburská monarchie nepřežije dalších deset let. V roce 1930 nikdo
netušil, že britské impérium směřuje k rychlému zániku. V roce 1985 by
téměř nikoho nenapadlo (snad s výjimkou historika Richarda Pipese), že
sovětské impérium tu v 90. letech už nebude.

Měli bychom tedy být připraveni na situaci, která jednou může nastat.
Nebude to letos, nebude to příští rok, nebude to možná ani během
příštích deseti let – ale jednou se to stane. Jednoho dne tu Evropské
impérium prostě nebude a bude třeba vypořádat se s důsledky. Naši
předkové řešili ekonomické následky rozpadu Rakouska-Uherska. Byla to
těžká situace, ale vyřešili ji. Jednou můžeme něco podobného řešit i
my.

Je proto žádoucí navazovat dobré styky se všemi partnery a potenciálními
spojenci na východě i na západě. Začal bych s tradičním spojencem, což
je Británie. Rusko ani Čína ve mně nebudí velké nadšení, ale je nutné
mít korektní obchodní styky i s nimi. Koneckonců, ten neoblíbený Putin
také nebude v Kremlu navěky a Čínu prostě nelze ignorovat. Pak je tu malý
a přece velký spojenec jménem Izrael. Tento stát má velké zkušenosti s
tím, co západní Evropu teprve čeká: s životem v neustálém ohrožení.
Kromě toho je světovou jedničkou v moderních technologiích

Kdysi jste mi na adresu socialistů, kteří prosazovali v Česku švédský
daňový systém, protože se tam osvědčil, řekl, že u nás nelze zavést,
protože je u nás nedostatek Švédů. Dnes Tomio Okamura prosazuje
švýcarský systém přímé demokracie. Nemyslíte, že u nás nepůjde
zavést zase kvůli nedostatku Švýcarů?

Bral bych švédský daňový systém z roku 1960 – z doby, kdy tato severská
země mohutně hospodářsky rostla a kdy přerozdělovala menší část HDP
než dnešní Česko. Ani dnešní daňový systém Švédska není úplně zlý,
i když mají vysokou DPH, což mi přijde asociální.

Nicméně švýcarský systém přímé demokracie byl přijat v roce 1848, kdy
země byla chudá, většina Švýcarů naprosto politicky nevzdělaná, nebo
dokonce úplně negramotná. Tehdejší zastánce všeobecného volebního
práva, referenda a svobody projevu se jmenoval Ignaz Troxler. Byl to filosof a
lékař, velmi vzdělaný člověk se světovým rozhledem. Ve své době čelil
stejné námitce jako přímá demokracie dnes v Česku. A jaká byla jeho
odpověď?

„Kdo touží po svobodě, musí počítat s tím, že bude i zneužívána.
Škodu, která případně může vzniknout zneužitím svobody, lze napravit
zas jen svobodou.“

Škoda, že Okamura není stejný myšlenkový kalibr jako kdysi Troxler.
Základní myšlenka přímé demokracie je samozřejmě správná, ovšem
metody, jakými je prosazována, jsou poněkud buranské.

Ke škodě věci.

Okamura také přišel s návrhem na zestátnění České televize a Českého
rozhlasu. Nyní jsou veřejnoprávní média hrazena z koncesionářských
poplatků a Sněmovna řídí tyto organizace přes jí volené rady. Okamura by
rád převedl obě instituce přímo pod stát jakožto de facto příspěvkové
organizace. Znamenalo by to podle vás ohrožení demokracie? Nebo by bez toho
nebylo možné např. v ČT rozbít různá bratrstva, která tam podle
největších kritiků, třeba prezidenta, skrytě řídí především
zpravodajství a publicistiku?

Ale to je přece nesmysl. Česká televize i rozhlas přece vždy byly státní.
Stát je financuje z výnosu zvláštních daní zvaných koncesionářské
poplatky. Stát je reguluje a provádí ex post cenzuru. Formální
zestátnění by neznamenalo žádnou změnu.

V mnoha politických stranách, které zažily volební debakl, dnes padají
hlavy předsedů i celých vedení stran. Postačí personální rošády, nebo
je potřeba zásadnějších změn, pokud strany chtějí návrat voličů?

Asi by stálo za to připomenout starou pravdu: Nelze oblbovat všechny. Pokud
ano, pak jen na krátkou dobu. A pokud na dlouho dobu, pak ne úplně ve všem.
A stejně se to nakonec vrátí i s úroky.

Jak vidíte po sněmovních volbách, které vyhrál velký spojenec
současného prezidenta Miloše Zemana Andrej Babiš, lednové prezidentské
volby? Podle mnohých Babišův úspěch posílil Miloše Zemana a znovu ho
vrátil do role favorita.

Neodvážím se nic prognózovat. Řeknu jen to, že ani jeden z možných
kandidátů mě nenaplňuje nadšením. Ze všeho nejméně dva oblíbenci
salónní levice, myslím, že je nemusím jmenovat.

Myslíte, že se česká politika dá nějak změnit k lepšímu?

Nedá. Nejprve by bylo nutné změnit volební systém. Zavést přímou volbu
poslanců, protože jedině přímá volba znamená přímou odpovědnost. Podle
vzoru americké ústavy bychom měli zavést odvolatelnost poslanců: i když je
tato možnost velmi zřídkakdy využívána, musí existovat, aby plnila úlohu
Damoklova meče. Omezit imunitu pouze na projevy v parlamentu, na nic jiného.
Referendum je také důležité, ale ve srovnání se změnou volebního
systému je to druhotná záležitost.

Také by bylo třeba vyřešit roli prezidenta, abychom neměli dvě
zahraniční politiky: vládní a hradní. Česká republika je ve skutečnosti
konstituční monarchie, ovšem s velmi ledabyle, až fušersky napsanou
konstitucí. Potřebujeme novou ústavu, kterou by nepsaly české právnické
nuly, ale někdo, kdo má systémové myšlení. Švýcarsko mělo Ignáce
Troxlera, který dokázal svoji ústavní reformu prosadit. My nikoho takového
nemáme.

Takže – zanechte vší naděje, vy, kteří žijete v Kocourkově.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Rusku se probírají tři hlavní verze katastrofy Boeingu v Rostovu na Donu

Vyšetřovací výbor RF zkoumá tři hlavní verze katastrofy letadla v Rostovu
na Donu: technická porucha, složité povětrnostní podmínky a chyba posádky,
oznámil oficiální mluvčí Vyšetřovacího výboru RF Vladimir Markin.

„Projednávají se různé verze události, mj. chyba posádky letadla,
technická porucha, složité povětrnostní podmínky a jiné činitele.
Vyšetřování trestního případu pokračuje", oznámil Markin.

Dopravní letadlo Boeing 737, které letělo z Dubaje, spadlo na levé straně
přistávací dráhy letiště Rostovu na Donu při přistání za špatné
viditelnosti. Podle předběžných údajů došlo k tragedii v 3:40 msk. Na
palubě letadla bylo 61 lidí (55 cestujících a 6 členů posádky). Mezi nimi
byly čtyři děti.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Rozhlasový kulomet Tomio Okamury. Naložil ČT jako nikdy před tím, pak se
pustil do vzteklého Kalouska, Drahoše a schytali to i další

Hostem Luboše Xavera Veselého v Pressklubu na Frekvenci 1 byl předseda hnutí
Svoboda a přímá demokracie Tomio Okamura. Vyvrátil to, že by již byla na
scéně vládní koalice ANO, SPD a KSČM.

První otázka směřovala ke zvolení předsedy Poslanecké sněmovny Radka
Vondráčka (ANO), pro nějž rovněž SPD hlasovala. „Jednostrannou podporu
jsme nikomu nedávali. Jen jsme prosazovli poměrné zastoupení. My bychom
rádi měli post místopředsedy Sněmovny a bezpečnostní výbor. Hnutí ANO
to respektovalo, tak jsme pro ně hlasovali a doufáme, že hnutí ANO nás
podpoří. Nehledejme v tom nějaký blok nebo koalici,“ řekl hned úvodem
Okamura.

„Zpravodajství veřejnoprávní televize nemá vůbec žádnou váhu. Je to
velice tendenční a zmanipulované,“ poukázal pak Okamura na zpravodajství
České televize, které rovněž hovoří o koalici ANO, KSČM a SPD. „Žádná
strana nás neoslovila ohledně vládní spolupráce. My se snažíme jednat se
všemi, kteří s námi jednat chtějí, o našem programu. Neokopáváme,
nehádáme se, neúčastníme se žádných hádek ve Sněmovně,“ podotkl
Okamura, jenž se případně ale nezříká vládní odpovědnosti.

„S nikým nedošla fáze jednání o programu tak, aby se našly programové
průsečíky. Celý měsíc se snažíme pořád mluvit o programu, vůbec se
nehádáme a snažíme se jej prosazovat,“ řekl také Okamura.

Následně se velmi opřel do tzv. demokratického bloku, který podle něj
chtěl paralyzovat chod Poslanecké sněmovny. „Odmítáme paralyzování
Sněmovny,“ řekl jasně Okamura, který se obává rozpočtového provizoria.
„Řeči pana Kalouska o tom, že je tady nějaká koalice, jsou jen řeči
vzteklého člověka, který neuspěl,“ dodal Okamura.

„V žádném případě nepodpoříme menšinovou vládu. Nebudeme podporovat
vládu, která nepodporuje náš politický program,“ zmínil ještě k
vládě Okamura.

Okamura se pak vyjádřil k článku ruského webu Zvezda, jenž uvedl, že za
okupaci Československa v roce 1968 by měla být země vděčná.

„Vůbec nevím, co se stalo. Ale jestli někdo zpochybňoval okupaci
Československa ruskou armádou, tak je samozřejmě správně, že se prezident
Zeman ozval. My jako SPD si nepřejeme, aby tady byla usazena jakákoliv cizí
armáda,“ řekl Okamura. Nechtěl pak říct, zda je Zeman servilní vůči
Rusku, neboť on sám u jednání prezidenta s cizími státníky nesedí.

„Pojďme změnit zahraniční politiku, kterou prosazovali američtí
prezidenti Barack Obama a Bill Clinton, sedněme si k jednomu stolu a pojďme
zkusit se bavit se všemi,“ řekl Okamura.

Co se týče prezidentských voleb, Okamura ještě neví, kterého kandidáta
podpoří. „My si přejeme, aby se novým českým prezidentem stal kandidát,
který prosazuje přímou demokracii, je proti přijímání nezákonných
migrantů, je proti islámu a také je kritický k diktátu Bruselu,“ sdělil
jasně Okamura. Konkrétní jméno však sdělit nechtěl, až po celostátní
konferenci. Velmi však zkritizoval Jiřího Drahoše, který podle něj
opovrhuje občany. Svého kandidáta strana nepostavila proto, že chce
prosazovat především zákony v Poslanecké sněmovně.

Poté Okamura rovněž řekl, že by z České televize udělal příspěvkovou
organizaci a zrušil by koncesionářské poplatky. „Naším cílem je
odpolitizovat Českou televizi,“ řekl rázně Okamura.

Závěrem se vyjádřil i ke svému bratrovi Hayatovi, jenž kandidoval za
lidovce, a s nímž má dlouhodobě probíhající mediální rozepře. „Mám
svého bratra rád, zaměstnávám ho jako průvodce,“ podotkl Okamura. „Já
jsem mu před pár měsíci radil: Politiku musíš dělat tak, abys řekl lidem,
jak jim zlepšíš životy. Nedal na moji radu, ať nepomlouvá svého
známějšího bratra. Na pomluvách stavět politiku nemůžete,“ uzavřel
Tomio Okamura a podotkl, že jeho bratr utrpěl ve volbách fiasko.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť