Question:
Putin? Nevěř Rusovi, i když mluví pravdu, říká Pavel Nový. Už tam
nejedu, sdělil Krampol. Rusko si nic jiného nezaslouží, pravil Milota. A
režisér Svoboda, ta TOP 09 a Ringo Čech...

ANKETA „Při úporném tlaku Západu na Rusko, který trvá už několik let,
je Putin pro svět spíše příznivou volbou. Má pevné nervy, je trpělivý,
nereaguje hystericky.“ „Já osobně se víc bojím mety bruselských
byrokratů – skandinávského socialismu nežli ruské ‚autokracie‘.“
Takto otevřeně zhodnotili pro ParlamentníListy.cz čeští umělci
prezidentské volby v Rusku, které už poněkolikáté ovládl Vladimir Putin,
a stal se tak pro dalších šest let prezidentem Ruské federace. Herec Ivan
Vyskočil dokonce pokáral naši pravicovou politickou scénu za to, že v
případě Putina opětovně hovoří o „ohrožení demokracie“. „Zejména
politici z TOP 09 mají co mluvit o ohrožení demokracie! Oni ji totiž
ohrožují sami tím, že pořád vymýšlejí nějaké strašáky, abychom se
stále něčeho báli!“ směje se Vyskočil.

Ruský prezident Vladimír Putin vyhrál v neděli s velkým náskokem
prezidentské volby – po sečtení 99 procent volebních lístků získal
76,65 procenta odevzdaných hlasů – a obhájil tak už v prvním kole
šestiletý prezidentský mandát.

Putin má tak podle všeho zajištěn mandát do roku 2024, kdy mu bude 71 let.
Politickou scénu největší země světa ovládá už přitom 18 let –
čtrnáct let byl prezidentem a čtyři roky předsedou ruské vlády. Jeho
popularita se udržovala na stabilně vysoké úrovni, Rusové oceňovali
stabilitu země, připojení ukrajinského Krymu k Rusku a operace ruské
armády v Sýrii.

Jenže v souvislosti s Putinovým vládnutím se u nás v ČR docela často
objevují úvahy o tom, zda je Putin a potažmo celé Rusko ohrožením pro
západní Evropu, pro EU. Mnoho českých politiků (zejména z TOP 09 a ODS)
přitom tvrdí, že jednoznačným ohrožením je, a to už kvůli situaci na
Ukrajině a anexi Krymu.

ParlamentníListy.cz se proto otázaly několika českých umělců a osobností
veřejného života, co si o Putinovi myslí oni. „Je Putin pro nás hrozbou?“
„Vládne v Rusku demokracie západního typu, anebo spíše autokracie?“
tázali jsme se. A zde jsou reakce některých z nich:

„Ano! Mráz přichází z Kremlu. Nevěř Rusům, i když mluví pravdu!“
zmínil kratičce herec Pavel Nový.

„Myslím si, že je důležitější je, aby si člověk hleděl hlavně toho,
co je mu blízké a čemu rozumí, a obdobné světové bouřky – pokud mohu
nazvat volbu ruského prezidenta bouřkou – jsou jenom takový světský
hrátky,“ poznamenal herec a režisér Jan Kačer. Na přímý dotaz, zda je
podle něj Rusko ohrožením pro svět a hlavně pro Evropu, dodal rozhodně a
překvapivě: „To si nemyslím.“

„Dalo se čekat, že bude Putin zvolen. A zda je Rusko ohrožením? Pokud se
rozpadlo impérium Sovětský svaz, tak to neznamená, že se v tomto směru
rozpadlo i Rusko. Je to velmoc, která potřebuje silnou autoritu... Jde o to,
že Rusové nikdy demokracii neměli a ani mít nebudou, ti vždycky měli ‚cara‘,“
poznamenal k témuž herec Jiří Krampol. A dodal i své osobní zážitky: „Já
jsem před lety strávil na Ukrajině filmováním tři a půl měsíce a
zařekl jsem se, že už nikdy do téhle země a ani jinam na východ nikdy
nepojedu a nechci s tím mít nic společnýho!“

Kameraman a signatář Charty 77 Stanislav Milota si myslí, že je velice
špatné, jak volby v Rusku dopadly. „Ale oni si Rusové koneckonců ani nic
jinýho nezaslouží. Když Putinovi věří takový počet lidí, tak teď
mají, co chtěli! Pro budoucnost ale bude důležitá jedna věc – aby se
Rusko nevměšovalo do ostatních států. To sice nemusí být až tak horké,
jelikož jak tam měli údajný ekonomický vzestup, ten jde nyní hodně dolů
a spolu s tím i význam Ruska, takže zájem ze strany Evropy, Číny a
Spojených států podle mne bude o tuto zemi trochu utlumen,“ zamyslel se.

Rusko se ovšem podle něj jen tak nevzdá pověsti jaderné velmoci a ani
kosmické velmoci, ba ani strachu ze svých špiónů. „Budou tam jistě
pokračovat jaderné pokusy a vývoj v této oblasti, stejně tak ani neumlkne
průnik jejich špiónů v jakékoliv podobě a také vstupy počítačových
hackerů – toto vše asi bude pokračovat. Jenže protože ochrana států
Evropy je v těchto směrech poměrně velká, tak ani tady nebude moci Rusko
dělat nějaké velké ‚bububu‘, nebude se moci tak utrhnout ze řetězu,
jako tomu bylo v době vlády Sovětského svazu. A samotný Vladimir Putin?
Souhlasil bych s tvrzeními, že je autokratem. K obdobnému pokusu ale
dochází přece i u nás, i když pravda, v poněkud menším měřítku.
Nebezpečí od takových lidí ovšem číhá vždy, to si musíme neustále
připomínat,“ dodal Milota s tím, že Putin je rozhodně schopnou osobností.
„I u něj ale byl vrchol a teď začíná jen cesta dolů,“ doplnil.

„Velkým ohrožením současného světa jsou současné mocenské struktury
Evropy,“ uvedl k dotazům ParlamentníchListů.cz krátce a výstižně Pepa
Nos.

Nejde o nic podstatného!

Hudebník a politik František Ringo Čech namísto odpovědi v SMS uvedl: „Do
guláše tolik cibule jako masa.“ Později do telefonu vysvětlil, že SMS od
něj byla „jen legrací“, neboť dotaz ohledně Putina v něm vzbudil
úsměv. „Já umím dobře guláš, tak mne nad vaším dotazem napadlo toto.
Dokud se nebude něco podstatného opravdu dít, tak se mnou pro nějaká
vyjádření momentálně nepočítejte. Zatím mi ta hrůza stačila,“
poznamenal.

Dodejme, že F. R. Čech je dlouholetým podporovatelem Miloše Zemana, a jako
jeho stoupenec byl hojně viděn i před druhým prezidentským kolem voleb.
Vyhrocenou předvolební situaci prý ale pocítil na vlastní kůži, a to
hlavně při debatě v Rudolfinu, kterou vysílala Česká televize. Když
totiž z Rudolfina spolu s dalšími umělci procházel kolem hloučku
příznivců Jiřího Drahoše, tak ti na něj výhrůžně pokřikovali: „Ringo
nemá talent, Ringo nemá talent.“ Sám Čech to později glosoval slovy, že
„na takový názor má jistě každý právo, ale ti křiklouni tam byli
hlavně proto, aby podporovatele Zemana uráželi“.

Vraťme se ale zpět k ruským prezidentským volbám, k nimž se kupříkladu
režisér Milan Šteindler odmítl jasněji vymezit. „Děkuji za dotaz. K tomu
není co dodat. No comment,“ napsal v rámci SMS zprávy.

Herec Ivan Vyskočil to ale vzal za opačný konec. „Zejména politici z TOP
09 mají co mluvit o ohrožení demokracie! Oni ji totiž ohrožují sami,“
poznamenal ironicky Vyskočil a vzápětí naznačil, že by se nikdo z nás –
a tedy ani čeští politici – neměl plést do toho, co se odehrává v Rusku.
„Vždyť oni tam toho Putina mají rádi! A má ho ráda většina národa.
Vezměte si, jak zemi zvedl z doby příšerného Jelcinova vládnutí a z toho
bláta, kdy se Sovětský svaz položil. Byl to přece Putin, kdo dostal Rusko
ekonomicky nahoru. Já bych dokonce Rusku poradil toto: nechtějte tam zavádět
demokracii našeho typu, neb by to mohlo taky dopadnout jako arabské jaro nebo
jako Ukrajina, kde se to akorát báječně rozesralo a teď tam bují
úplatkářství a vládnou tam různé kmenové skupiny,“ uvedl dále
Vyskočil. Rozhodně prý není žádným expertem přes armádu, a proto se
opírá zejména o tvrzení bezpečnostního poradce Andora Šándora.

„A on říká, že Rusko momentálně není ohrožením ani pro Ameriku, ale
ani pro Evropu, protože se rozhodně ‚na nás nechystá‘. Jednak na to v
současné době nemá, protože jejich zbraňové systémy, které jsou sice na
výši, slouží spíše na to, aby ‚zastrašovaly‘, ale rozhodně nejsou
stavěné pro ‚nějakou expanzi‘. Politici z TOP 09 ale pořád vymýšlejí
nějaké strašáky, abychom se stále něčeho báli. Asi jednají podle
starého římského úsloví: sval vinu na druhého, aby nebyla svalena na tebe!
Zrovna včera jsem slyšel názor jednoho experta na Rusko, který připomínal,
že si máme uvědomit, že v Rusku ani v jednu chvíli nebyl demokratický
systém; oni ze samoděržaví totiž víceméně přešli do komunismu a z
komunismu pak zažili pád. No a při tom všem tam stále panuje jakýsi kult
cara.“

Herec se nakonec zamyslel nad samotným Putinem.

„Já vám řeknu, že bych nechtěl být v jeho kůži ani chvíli a vládnout
tak obrovské zemi s tak obrovskými rozdíly. A on, že se tam drží, k tomu
bych řekl jen jediné: klobouk dolů! Uvědomujete si, kolik tam asi musí být
vlčáků, kteří mu jdou po funkci? Obdobná honba na prezidenta tam ale
ostatně byla vždy,“ dodal Vyskočil.

Má pevné nervy, je trpělivý, nereaguje hystericky...

Režisér Jiří Svoboda k dotazu, zda je Putin pro západní svět hrozbou,
uvedl toto: „Při úporném tlaku Západu na Rusko, který trvá už několik
let, je Putin pro svět spíše příznivou volbou. Má pevné nervy, je
trpělivý, nereaguje hystericky. Zcela jistě by jiná volba mohla pro svět
dopadnout katastrofou!“ Proto podle něj prezidentská volba v Rusku dopadla
nejlépe, jak mohla.

„Kdo očekával, že by se prezidentem Ruska mohl stát znovu duplikant opilce
Jelcina, tančícího pro zábavu západních politiků kozáčka, a nechat zemi
na pospas komukoli, kdo si řekne, ten se ničeho takového dočkat nemohl.
Jelcinova doba byla v ruských dějinách exces, nikoli napodobitelné pravidlo.
Exportovat do Ruska představy západních demokracií s elitami typu Sarkozy,
který si nechal platit od lybijského diktátora prezidentskou kampaň, aby se
pak podílel na jeho zavraždění, je asi nereálné,“ pokračoval Svoboda.

A dohady o tom, zda v Rusku ve skutečnosti panuje autokracie, režisér a
někdejší předseda KSČM posuzuje takto:

„Svět dávno opustila myšlenka na dominanci ‚bílého muže‘, který
bude rozsévat své představy po zbytku světa, stejně jako skončil čas
koloniální dominance. Různé země současného světa mají různé dějiny,
které utvářejí jejich soudobé hodnotové preference. Své rozporuplné
dějiny, kterým ne zcela rozumíme, a z nich vyplývající hodnotový systém,
má nejen Rusko, ale v daleko retardovanější podobě třeba Saúdská Arábie
a řada muslimských zemí. Doporučuji přečíst si Deníky F. M.
Dostojevského a jeho překvapivě tvrdou kritiku Západu. A Dostojevský jistě
nebyl nevzdělaný mužik. Věřil, že obščina a pravoslaví může
zachránit ke zkáze směřující západní svět.“

V podobném duchu se vyjádřil ještě druhý známý režisér, Jiří Adamec.
„Občané Ruské federace volili prezidenta a zvolili si Vladimira Putina.
Nebylo to poprvé a oni jistě vědí proč. A myslím si, že není proti
přírodě, když my to nevíme, že tomu nemusíme rozumět. A ani vědět
nemůžeme. Nejsme Rusové, nežijeme v Rusku a nemáme ruské srdce. A to je o
dost jiné než srdce české,“ sdělil Adamec a podivil se nad dotazem, proč
by měl být pro občany České republiky nebo Evropy Vladimir Putin hrozbou.

„Anektovali Rusové Krym? Ale Krym je přece něco docela jiného než Česko
nebo Evropa z hlediska historického i současného. Nevím, jestli jsem
historicky dostatečně vzdělán, ale o územní expanzi ruské nátury jsem se
v dějepise nic neučil. Taktéž si myslím, že Vladimir Putin nám je
prezentován jen jako pouhý politický bubák, protože je přece nutné mít
na občany nějakého bubáka, nějakou jakoby ‚hrozbu‘. Kdyby to nebylo tak
vážné, bylo by to i směšné,“ poznamenal. Nakonec se i on zamyslel nad
tím, zda v Rusku vládne demokracie, na jakou jsme zvyklí v ČR.

„Asi v Rusku nevládne zcela přesně demokracie západního typu, stejně
jako podobnou demokracii se nepodařilo implantovat ani mnohde jinde na světě.
A tam, kde se to i podařilo, není všude jen dobře. Ne všude je
aplikovatelná, ne všude je prospěšná. Na celém světě nežijí stejní
lidé, nemají stejné vzdělání, stejné historické kořeny ani stejné vize
o životě. Už konečně pochopme, že svět na všechny světové strany od
nás je mnohobarevný. Takže ani Rusko není země, kde by věci fungovaly
podle naší ‚jediné správné‘ vůle. Rusko vždy mělo a potřebovalo
mít v čele autoritu, cara nebo patriarchu, je to historická danost, gen
národa a Vladimir Putin je takovým pro Rusy velmi přijatelným a
akceptovaným modelem. Proč jim to chceme brát, proč jim vnucujeme, že to je
špatně, proč nehledáme cesty, jak nalézt společnou řeč? Pokud
permanentně Putina a Rusko vylučujeme ze společenství ‚slušných lidí‘,
děláme si nepřítele, a to zcela zbytečně. Rusko chce patřit do rodiny
vyspělých národů a civilizací a pouze v případě, že tam bude přijato,
budou moci hlasatelé správných vizí vykonávat svoji prospěšnou
misionářskou práci,“ doplnil Jiří Adamec.

Hudebník a podnikatel Ivan Mládek své vyjádření shrnul do jedné jediné
věty. „Já osobně se víc bojím mety bruselských byrokratů –
skandinávského socialismu, nežli ruské ‚autokracie‘,“ uvedl
výstižně.

Anketu zakončil herec, producent a divadelní autor Michal Gulyáš. „Kdybych
byl Rus a měl jeho mentalitu, tak bych taky volil Putina. To má přece
historickou logiku! Je to car, jak má být. Když Rusku vládl ‚Vodka Jelcin‘,
tak se to Západu líbilo víc. Chápu. Putin? Je to slovanská liška a myslím,
že té jeho mentalitě rozumíme u nás víc než hoši ze Západu. Takže
chápu strach některých lidí včetně politiků. Jen jsem nepochopil tu
pozici ďábla, do které Putina pořád někdo cpe. To jsou západní politici
andělé?“

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Trump a Putin měli prý velice dlouhý telefonický rozhovor. Šlo o Sýrii,
Ukrajinu i KLDR

Rádio Svobodná Evropa/Rádio svoboda s odvoláním na zahraniční zdroje
informuje o dlouhém telefonickém hovoru ruského prezidenta Vladimira Putina s
americkým prezidentem Donaldem Trumpem Debatovali spolu prý o situaci na
Ukrajině a v Sýrii.

Prezident USA Donald Trump a prezident Ruské federace spolu telefonovali.
Informoval o tom Bílý dům. K telefonickému hovoru došlo nedlouho poté, co
byl Putin v kontaktu se syrským prezidentem Bašárem Asadem a zajímal se
také o názory Íránu a Turecka, pokud jde o řešení situace v Sýrii.
Prezidenti se shodli na tom, že v Sýrii je třeba prosadit mírový plán OSN,
to jest co nejrychleji uklidnit poměry v zemi a co nejrychleji uspořádat
předčasné volby. Syrský prezident Asad přislíbil, že udělá vše proto,
aby tento ženevský mírový plán OSN naplnil.

Fakt, že se v rozhovorech o uspořádání situace v Sýrii objevuje i Írán,
se nelíbí Izraeli. Možnost, že by Írán měl v Sýrii např. vojenskou
základnu, je pro Izraelce nepřijatelná. Faktem je, že Rusko a Írán
dlouhodobě podporují Bašára Asada. Válka v Sýrii přitom podle RFE začala
protesty právě proti Bašáru Asadovi. V šest let trvající válce zemřelo
na 330 tisíc lidí, 6 milionů lidí uteklo ze země a 5 milionů dalších
žije v Sýrii jako vnitrozemští uprchlíci.

Spojené státy za časů Baracka Obamy požadovaly odchod Asada z funkce. Trump
od této podmínky ustoupil a o konci Asada prý v popisovaném telefonickém
rozhovoru nepadlo ani slovo.

Trump s Putinem debatovali také o tom, jak dosáhnout trvalého míru na
Ukrajině. Nezůstalo však jen u Sýrie a Ukrajiny. Došlo i na KLDR.
Prezidenti se shodli, že je třeba udržet na uzdě jaderné ambice totalitní
Severní Koreje.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
DW: v Evropském parlamentu chtějí sestavit „seznam Savčenkové“

Poslanec Evropského parlamentu Petras Auštrevičius prohlásil, že se hodlá
spolu s kolegy požádat šéfku diplomacie EU Federiku Mogheriniovou, aby
iniciovala „seznam Savčenkové“ podle vzoru „seznamu Magnitského“,
oznámila Deutsche Welle.

„V Evropském parlamentu byla nejednou nastolena otázka sestavené „seznamu
Naděždy Savčenkové", řekl Auštrevičius v interview pro německou
rozhlasovou stanici. Podle jeho slov může být seznam iniciován "už zítra".

Na „seznamu Magnitského" jsou osoby, které se údajně podílely na smrti
ruského právníka Sergeje Magnitského a jiných porušeních lidských práv
v Rusku. Na ty, kdo se do tohoto seznamu dostali, uvalil Washington sankce.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Bývalý ruský rozvědčík otrávený v Británii měl obavy o svůj život

Bývalý plukovník Hlavní rozvědkové správy GRU Sergej Skripal, který byl
hospitalizován ve Velké Británii s otravou, měl obavy o svůj život a
nedávno se obrátil na policii, píše The Telegraph.

Jak píší noviny, 66letý Skripal se nyní nachází na jednotce intenzivní
péče poté, co byl vystaven působení neznámé látky ve chvíli, kdy seděl
na lavici u obchodního centra v Salisbury.

Jeho 33letá společnice je také v kritickém stavu. Když je našli, byli oba
v bezvědomí.

Svědkyně jménem Georgia Pridhamová v rozhovoru pro The Telegraph sdělila,
jak je našla. Podle jejích slov muž zvedl dlaně k nebi a díval se na budovu
naproti a žena se opírala o jeho rameno.

„Byl sice při vědomí, ale vypadal, jakoby ho zmrazili. Trochu se kymácel
sem a tam," řekla Pridhamová. Domnívala se, že jsou oba pod vlivem omamných
látek, ale podotkla, že muž nevypadal jako člověk, který bere drogy.

Policisté v ochranném oděvu prohlédli okolí a podle informace od jednoho ze
zdrojů The Telegraph našli „neznámou látku" zabalenou do několika
ochranných vrstev.

V roce 2006 byl Skripal v Rusku odsouzen ke 13 letům vězení za špionážní
činnost pro Londýn. Ve Velké Británii se ocitl o čtyři roky později poté,
co byl omilostněn a spolu s dalšími dvěma Rusy odsouzenými za velezradu
vyměněn za deset lidí zadržených v USA.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Expert, který důvěrně poznal Washington: Zahraniční politikou USA je
vražda

Ekonom Paul Craig Roberts kdysi v Bílém domě radil prezidentu Ronaldu
Reaganovi. Dnes má na americkou politiku mnohem kritičtější názor a ve
svém nejnovějším textu rovnou píše, že zahraniční politikou Washingtonu
je vražda.

„Washingtonská tradice masakrování lidí má svou bohatou tradici.
Započala vybíjením indiánů válečnými zločinci Shermannem a Sheridanem a
pokračovala svržením atomových bomb na japonské civilní obyvatelstvo,“
uvádí Roberts s tím, že od těchto občasných masakrů však Washington
pokročil k současnému kontinuálnímu masakrování lidí.

„Washington je zodpovědný za zničení Jugoslávie a Srbska, Afghánistánu,
Iráku, Libye, Somálska a části Sýrie. Washington umožnil saúdsko-arabský
útok na Jemen, ukrajinský útok na její dříve ruské oblasti a umožnil
též izraelské zničení Palestiny i vraždění arabských občanů,“
píše. A dodává, že americkému vražednému běsnění na Středním
východě a v severní Africe podali pomocnou ruku i Evropané. „Dnes za to
platí přilivem milionů uprchlíků na své území,“ nechal se slyšet.

„Německé ženy, uprchlíky znásilňované, mohou za své pokoření
poděkovat washingtonské loutce – kancléřce, která krveprolití, jež
uprchlickou krizi vyvolalo, svým postojem umožnila,“ nebere si Roberts
servítky.

„Publicistka Mattea Kramerová upozornila na skutečnost, že ke všem svým
dosavadním vraždám připravuje nyní Washington vraždění civilního
obyvatelstva na širším základě – a to s pomocí dronů, které je budou
kosit při svatebních obřadech, pohřbech, na dětských hřištích, ve
zdravotnických zařízeních i v jejích domovech. Jak Kramerová uvádí,
všichni současní kandidáti na funkci příštího amerického prezidenta
soutěží v podstatě a též nejlítěji o to, který z nich dokáže – až
se ujme křesla – spáchat ještě více zločinů, než jich spáchali
prezidenti dosavadní,“ všímá si také ekonom.

Původní text ZDE.

Dosavadní washingtonský způsob invazí, při nichž se jako hlavní zbraň
proti teroristům používají bomby shazované na lidi z letadel či dronů je
podle Robertse naprosto nesmyslný. „A prokazuje jen to, že pro vládu
zbavenou rozumu se cílem stalo vraždění samotné. I blázen totiž dobře
ví, že právě násílí je onou látkou, která plodí terorismus. To ovšem
současný Washington neví, a prokazuje tudíž ještě méně inteligence,
než kolik jí má blázen,“ poznamenává. Své pojednání uzavírá
konstatováním, že za vlády Billa Clintona, G. W. Bushe a Baracka Obamy se
vláda stala nezodpovědnou, bezzákonnou a kriminální organizací,
představující nebezpečí nejen pro svět, ale i pro své vlastní občany.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Rusku se rozpracovávají nejnovější technologie likvidace kosmických
cílů

V Rusku se rozpracovávají technologie, které umožňují zasahovat kosmické
cíle z ponorek, prohlásil v sobotu náměstek vrchního velitele Vojenského
námořnictva pro zbraně viceadmirál Viktor Bursuk.

„Podobné technologie se skutečně používají, a pracují na tom nejen
naši vědci, ale i zahraniční. To je nesporně jeden ze směrů budoucího
vyzbrojování ponorek", řekl ve vysílání rozhlasové stanice Echo Moskvy.

V roce 2008 začala v Rusku rozsáhlá vojenská reforma, jejímž klíčovým
bodem se stal program přezbrojení Ozbrojených sil RF. V roce 2010 bylo
přijato rozhodnutí vyčlenit do roku 2020 na nové vybavení 20 trilionů
rublů, aby byl podíl nové vojenské techniky zvýšen na 70 %.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
„Plácající nesmysly“ Peskov reagoval na kritiku Vladimira Putina

Práce s ruským prezidentem Vladimirem Putinem je vždy doprovázena kritikou,
uvedl v pondělí jeho tiskový mluvčí Dmitrij Peskov, kterého cituje
redaktor agentury Lenta.ru.

„Vždy jsme říkali, že prezident je velice přísný člověk, přísný
šéf. Takže je to zcela normální pracovní proces. Kritika je někdy
přirozená, a někdy ne," uvedl Peskov, když komentoval poznámku, kterou měl
prezident na jeho práci.

Na otázku novinářů, zda mluví sám za sebe, nebo vyjadřuje postoj Kremlu
Peskov odpověděl, že svůj osobní názor nikdy nesdílí.

Dříve Putin v rozhovoru pro americkou televizi NBC uvedl, že nesleduje
každý výrok zaměstnanců své administrativy nebo vlády a zdůraznil, že v
administrativě pracuje 2 000 lidí. „Copak si vážně myslíte, že
každého kontroluju? Tamhle naproti sedí Peskov, můj mluvčí, občas plácá
takové nesmysly, že se dívám na televizi a říkám si: Co to tam vykládá?
Kdo mu to nařídil?" poznamenal prezident.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Prostě po uprchlících střílet. Řešení, ke kterému přistoupila
hraniční země

Podle syrské exilové organizace SOHR, se sídlem v Londýně, zastřelili v
uplynulých čtyřech měsících turečtí strážci nejméně šestnáct
uprchlíků včetně tří dětí. Stalo se tak prý na hranici se Sýrií.
Informoval o tom server Novinky.cz.

Jeden z tureckých pašeráků, který hovořil s The Times, uvedl, že
turečtí vojáci dřív uprchlíkům s přechodem pomáhali, nosili jim tašky.
„Teď po nich střílejí,“ řekl. List navíc uvádí, že skutečný
počet zastřelených bude zřejmě vyšší. Číslo není možné určit s
ohledem na situaci na syrské straně hranice. Ti migranti, kteří jsou
zasaženi už na turecké straně, jsou ponecháváni v Turecku a převáženi
do nemocnic.

O střelbě do lidí již v minulosti informovala organizace Amnesty
International.

Jak následně uvedl další z britských deníků The Daily Mail, přístup na
hranicích změnily turecké pohraniční síly v prosinci, když na zemi
tlačila Evropská unie, aby omezila počet běženců připlouvajících z
Turecka do Řecka. Do Turecka v té době proudily tisíce Syřanů v důsledku
ofenzívy Ruska a syrské armády na severozápadě Sýrie.

Původní text ZDE.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Moskevské metro se zúčastnilo flashmobu Mannequin Challenge. VIDEO

Moskevské metro se zapojilo do flashmobu Mannequin Challenge, kdy se čas
jakoby zastaví a lidé strnou, oznámili v tiskové službě moskevského
podzemní dráhy.

Video se natáčelo ve stanici Lesoparkovaja. Účastníky flashmobu nebyli jen
cestující, ale i zaměstnanci metra — strojvedoucí, pokladní,
příslušníci bezpečnostní služby a policisté.

„Stmelený tým potřeboval téměř čtyři hodiny na to, aby uskutečnil asi
tak deset zkoušek a natočil dvě konečná videa," praví se ve zprávě.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Ruského senátora zadrželi ve Francii

Člen Rady federace, ruský byznysmen Sulejman Kerimov byl zadržen francouzskou
policií v Nice, na Francouzské riviéře, Velvyslanectví RF usiluje o jeho
propuštění, sdělil RIA Novosti zástupce diplomatického úřadu.

„Sulejman Kerimov byl zadržen v pondělí večer na letišti v Nice a
předveden na policejní oddělení. Pracovníci kanceláře Generálního
konzulátu ve Villefranche-sur-Mer se ihned dostavili na letiště, potom
dosáhli setkání s Kerimovem, k němuž došlo v noci na úterý na
policejním oddělení v Nice," řekl zdroj agentury.

Zástupce velvyslanectví neupřesnil, kvůli čemu byl zadržen ruský senátor,
a zdržel se předpovědí dalšího vývoje situace.

„Jsme ve stálém kontaktu s místními úřady a usilujeme o jeho
propuštění," řekl.

Agentura Reuters s odvoláním na úřad prokurátora informovala, že se jedná
o podezření z vyhýbání se daňové povinnosti.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Spiegel: Azov chce „válčit o Evropu“

V řadách Azovu se objevuje stále více žoldnéřů z Německa a jiných
evropských zemí, píše německý magazín Spiegel.

Podle informací magazínu, ukrajinští radikálové přitahují „stejně
smýšlející lidi", když rozdávají letáky na různých nacionalistických
událostech, kde vyzývají k „záchraně Evropy před vymíráním".

„Cílem je operace na verbování pro to, aby „byla Evropa znovu vybojována".
Díky tomu organizace přitahuje i německé neonacisty z řad mládeže,"
píše Spiegel.

„Reklamní kampaň" ukrajinských radikálů má úspěch, konstatuje autor
článku: za poslední tři roky množství členů Azovu vyrostlo na
trojnásobek. V roce 2014 do něho patřilo, podle informací Spiegelu, 850
lidí, zatímco nyní je to 2500.

Konkrétně se jim podařilo získat lidi na festivalu Rechtsrock-Festival,
který probíhal v červenci v německém městě Temar. Této události se
účastnilo okolo 6000 radikálů. Příslušníci Azovu rozdávali lístky, kde
je vyzývali „vstoupit do řad nejlepších".

Článek ve Spiegelu okomentoval na své stránce na Facebooku politolog
Vladimir Kornilov. S ironií připomněl prohlášení o tom, že na Ukrajině
nacismus neexistuje.

„Spiegel píše o neonacistických ozbrojencích Azovu. Vždyť ale je pravda,
že zprávy o ukrajinských nacistech jsou jen „výmysly ruské propagandy"?
Fašismus na Ukrajině neexistuje?" napsal.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Íránu vysvětlili, jak Rusko může využít leteckou základnu Hamadan

Teherán je ochoten znovu poskytnout ruskému letectvu možnost uskutečňovat
lety z letecké základny Hamadan, jestliže to vyžádá situace v Sýrii,
řekl poradce ministra zahraničních věcí Íránu Hossein Sheyholeslam.

Přitom Sheyholeslam připomněl, že Teherán „nikdy neposkytoval vojenskou
základnu „Nouzhe" v Hamadánu plně k dispozici Rusku".

„Tato letecká základna patří Íránu, všechny činnosti na jeho území
se provádějí výhradně a zcela pod naší kontrolou. (Dříve) ruská
letadla dostala od nás povolení uskutečňovat lety z tohoto letiště k
bombardování stanovišť teroristů v Sýrii, přičemž všechny tyto lety a
také využívání možností letecké základny jsme kontrolovali", řekl
poradce ministra zahraničních věcí v interview pro Sputnik Persian.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Grigorij Javlinskij: proti stalinismu a dědictví 90. let

Sputnik představuje životopisy a politické programy kandidátů na prezidenta
Ruska. Seznamte se s jedním z osmi kandidátů na prezidenta Ruska 2018
Grigorijem Javlinským.

Biografie: Absolvent Plechanovovy ruské ekonomické univerzity Grigorij
Javlinskij první kroky v politice udělal v roce 1990, kdy ho Nejvyšší
sovět RSFSR jmenoval místopředsedou Rady ministrů a předsedou státní
komise pro ekonomickou reformu. Javlinskij se za stranu Jabloko prezidentských
voleb v RF zúčastní počtvrté.

Vnitřně politický program: Hlavními body programu Javlinského je
překonání „skrytého stalinismu" a „divokého kapitalismu hraničícího
s feudalismem". Aby se Rusko stalo nejsilnější ekonomikou Evropy, musí se
podle Javlinského hlavními kroky stát uznání soukromého vlastnictví ze
strany státu, omezení koncentrace majetku v rukách jednoho člověka a
koordinace všech podstatných změn v ekonomice s podnikateli. Také chce
Javlinskij vypracovat státní program na překonání chudoby, který by
fungoval na základě otevření osobních spořicích účtů občanů, kam by
přicházela část dividend z akcií velkých podniků.

Zahraničněpolitický program: Podle Grigorije Javlinského nejvyšší
prioritou zahraniční politiky Ruska jsou přátelské vztahy s bývalými
republikami SSSR. Také je nutné sblížení se západními evropskými státy.
To znamená, že Rusko musí postupně přibližovat svoji legislativu,
vnější obrannou a ekonomickou politiku k Evropě.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Rusko navrhovalo NATO konsultace o letech vojenského letectva nad Baltem

Ruští vojáci navrhovali NATO konzultace o otázkách letů vojenského
letectva nad vodami Baltského moře, prohlásil představitel Ruska při NATO
Alexandr Gruško.

„Naše ministerstvo obrany navrhovalo provést konzultace o celém souboru
otázek spojených s lety vojenského letectva a celkově o vojenské činnosti
nad vodami Baltského moře. My jsme byli připraveni k opravdové
depolitizované diskuzi na úrovni vojenských expertů. Bohužel, země NATO
kolektivně a některé samy individuálně odmítly takové konzultace," řekl
žurnalistům.

Gruško dříve vyjadřoval znepokojení tím, že NATO odmítlo schůzku
vojenských expertů v Moskvě k projednání otázek bezpečnosti v Pobaltí.
Počet letů ruského letectva v oblasti Baltského moře je násobně menší
než počet letů letectva NATO. Rusko mluvilo směrem k NATO o otázce
zapínání transpondérů při letech vojenského letectva na Baltem ovšem v
NATO se tomuto nápadu vyhnuli. Přitom, podle slov Gruška, „množství
úsilí" NATO na východním křídle u hranic Ruska vážně zhoršuje situaci
ve sféře bezpečnosti v regionu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Na tomto místě může dojít k teroristickému útoku během svátků, varuje
americké ministerstvo zahraničí

Ministerstvo zahraničí USA učinilo prohlášení o zvýšeném riziku
teroristických útoků v Evropě v období svátků.

„Ministerstvo zahraničí varuje občany USA před zvýšením rizika
teroristických útoků po celé Evropě, zvlášť v období svátků," praví
se v zprávě, kterou dostala agentura RIA Novosti.

Američanům doporučili, aby byli ostražití během svátečních akcí.

Zdůrazňuje se, že „termín platnosti daného varování vyprší 31. ledna
2018."

MZV USA poznamenalo, že „nedávné incidenty ve Francii, Rusku, Švédsku,
Velké Británii, Španělsku a Finsku svědčí o tom, že teroristické fronty
Islámský stát, Al-Káida a jejich spojenci mají možnost naplánování a
uskutečnění teroristických útoků v Evropě."

„Nehledě na to, že místní úřady pokračují v protiteroristických
operacích, má MZV USA i nadále obavy ohledně možných útoků v budoucnu,"
praví se v zprávě.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Stephen Cohen: Rusko nevchází ani do první pětky hlavních hrozeb pro USA

Rusko neohrožuje existenci USA, nehledě na to, že američtí politici už
několik let tvrdí opak. To řekl americký politolog, expert na Rusko Stephen
Cohen během pořadu Johna Batchelora.

Podle jeho slov je možné v poslední době slova o ruské hrozbě slyšet v
USA každý den, změnilo se to na „přiznanou realitu". Ovšem, z pohledu
politologa, Rusko nepatří ani mezi první pětku největších hrozeb pro USA.

Podle názoru Cohena je největším nebezpečím pro Spojené státy „russiagate"
— skandál okolo nedokázaného napojení Donalda Trumpa na Moskvu.

Jako druhou největší hrozbu nazývá démonizaci Vladimira Putina, která,
podle jeho slov, nemá v historii žádné obdoby. Žádného sovětského ani
postsovětského lídra neočerňovali natolik zuřivě a bez důvodu, jako
Vladimira Putina, zdůrazňuje Cohen.

Na třetí pozici je podle politologa Islámský stát a další mezinárodní
teroristické organizace. „Tato reálná hrozba by byla hlavní, pokud by
americká politická a mediální elita nevytvořila předchozí dvě,"
odpovídá.

Na páté pozici v seznamu Cohena je globální oteplování a totální
nerovnost v příjmech.

Politolog zdůraznil, že ani Rusko, ani Čína se v jeho seznamu nenacházejí:
obě tyto země, z jeho pohledu, jsou vymyšlené hrozby, které si vymyslel
Washington.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Šimon Pánek přednášel po boku českého Syřana: Putin neuspěl na
Ukrajině, tak vstoupil do syrské války

Na zahájení regionální části festivalu Jeden svět v Brně s diváky filmu
Syrská lovestory debatoval ředitel obecně prospěšné společnosti Člověk
v tísni Šimon Pánek a syrsko-český aktivista Assem Atassi, který působí
v iniciativě Syrská revoluce. Ta se u nás snaží zvýšit povědomí o tom,
co se v Sýrii aktuálně děje. Diskutovalo se hlavně o situaci v této zemi a
tamním působení Člověka v tísni.

Film Syrská lovestory švédského režiséra Seana McAllistera ukazuje
příběh manželské dvojice syrských občanských aktivistů, kteří po
věznění a útěku do Libanonu přesídlili do Francie. Assem Atassi, který v
České republice žije osmnáct let, v úvodu debaty řekl, že mu film
připomněl hlavně jeho vlastní situaci, kdy odcházel ze své země, a
přitom tam zanechával celý svůj dosavadní život bez naděje na návrat.
Podle Šimona Pánka Sýrie byla vzkvétající zemí, a kdyby tam byla více
uvolněna diktatura a dostal šanci dialog, nemuselo dojít k občanské válce
a země nemusela být ve stavu, v jakém se nachází dnes. Celá část jedné
syrské generace čekala od roku 2002 od Bašára Asada jako od vzdělaného
člověka, že začne Sýrii otevírat, bohužel se to ale nestalo. Revoluce
byla nejdříve pokojná a trvalo měsíce zatýkání a bití ze strany
státní moci, než došlo k ozbrojenému konfliktu.

„Báli jsme se, že s ruskou podporou začne postupovat na sever intenzivně
Asadova fronta“

Diskuse pokračovala otázkou pro Šimona Pánka na aktivity Člověka v tísni
v Sýrii. „Velkou většinu pomoci tvoří základní potraviny a hygienické
potřeby pro vybrané rodiny. Typickou rodinou je přitom žena s několika
dětmi a její muž už buď není na živu, nebo někde bojuje. Základní
výběr příjemců pomoci dělají místní výbory a část pomoci jde
materiálně. Nakupujeme v Turecku i jinde a to pak vozíme přes hranici do
Sýrie. Poměrně velká část má ale formu potravinových lístků, v
severní Sýrii máme asi stovku obchodníků, kteří tyto lístky akceptují a
my jim je pak ex post proplácíme,“ řekl o pomoci v severní části Sýrie
Šimon Pánek. V oblasti, jíž se tato pomoc týká, žijí čtyři miliony
lidí a z nich zhruba dvěma stovkám tisíc je určena pomoc Člověka v tísni.
Podle Pánka jde o klasickou humanitární operaci, která kromě zmíněné
pomoci drží v chodu asi třicet malých škol, kde zajišťuje platy učitelů.
Také pomáhá zajišťovat některé komunální služby. Systém
potravinových lístků je podle Šimona Pánka výhodný, protože pomáhá
udržovat v provozu obchody a místní ekonomiku, odlehčuje převozu potravin
apod. „Je to obecně moderní trend humanitární pomoci – nenakupovat,
nebalit a nepřevážet, ale dát lidem systém, který nepodrývá místní
ekonomiku a nabízí lidem i jistý výběr, co si za pomoc pořídí. I
psychologicky to hraje roli,“ řekl Pánek, který uvedl, že tak lze
postupovat, jen pokud se lidé nedají do pohybu. „Báli jsme se toho, že s
ruskou podporou začne postupovat na sever intenzivně Asadova fronta, to se
zatím nestalo. Kdyby k tomu došlo, vznikl by strašný přetlak a mohlo by
dojít k vytlačení až milionu lidí do Turecka. Zatím ale tento systém
držet můžeme,“ řekl Šimon Pánek.

Ruská vize má prý i podporu USA

V další části debaty se mluvilo o možném dalším vývoji v Sýrii. Podle
Assema Atassiho současná situace vypadá tak, že Rusko dostalo určitý
mandát, aby problém řešilo podle sebe a svým angažmá stanovilo hranice
mezi znesvářenými stranami a vynutilo si současné příměří. „Rusové
v současnosti fixují hranice a snaží se získat strategické území i pro
kurdskou stranu a sami už mluvili o tom, že by bylo možné zemi vnutit
určitou formu federace. Hrají na Asadovu kartu a budou jej co nejdéle držet.
Jediný ústupek bude, že pak Asad odejde, ale zůstanou zachovány
stávající bezpečnostní složky a armáda. To ale podle mne nemůže
fungovat, protože škody v Sýrii způsobily právě tyto síly, a když
zůstanou u moci, k žádné změně v Sýrii nedojde,“ řekl Assem Atassi.
Ruská vize ale má v současnosti podle Atassiho i podporu USA. Co si přesně
Američané dohodli s Ruskem, se podle Šimona Pánka dá těžko odhadnout a
dohoda může zahrnovat i Ukrajinu nebo sankce a může jít i o výhrůžky
Asadovým postupem na sever a hrozbou další vlny uprchlíků do Evropy. V
Sýrii se tak dnes řeší zásadní geopolitické otázky Evropy, Středního
východu a Ruska a jde o válku různých mocností, které do ní promítají
své strategické zájmy. Podle některých analytiků ruské angažmá v Sýrii
mělo za cíl odvrátit pozornost od Putinova neúspěchu na Ukrajině. „Putin
pravděpodobně chtěl získat daleko větší část východní a jižní
Ukrajiny. Pokus odtrhnout tuto část země nevyšel a zůstaly tam jen dvě
malé enklávy, které jsou navíc oddělené. I to mohlo hrát roli v
rozhodování, jestli Putin vstoupí do syrské války,“ řekl Šimon Pánek.

Opozice je absolutně roztříštěná

Pak padla otázka, jestli je naděje na změnu, dokud je prezident Asad u moci.
Podle Atassiho je Asad příčinou celého problému, a kdyby se na začátku
protestů aspoň formálně pokusil režim reformovat nebo včas odstoupil,
naděje by byla, protože by se ukázalo, že režim je schopen dělat ústupky
a lidé v Sýrii by měli naději na změny. „Samotný odchod Asada problémy
nyní nevyřeší, ale mohl by to být první krok správným směrem. Je také
pravda, že žádná ze stran v Sýrii by těch pět let bojů bez podpory ze
strany lokálních a světových velmocí nezvládla. Dnes bohužel jde spíš o
řešení, na kterém se nemají ani tak dohodnout Syřané, ale velmoci, které
podporují jednotlivé strany konfliktu,“ vysvětlil Assem Atassi, který
také řekl, že když se mluví o jednání v Sýrii, je to jen na oko a
skutečné dohody se dělají někde jinde.

Na otázku, zda jsou protivládní síly v Sýrii skutečně tak nejednotné,
jak se ve zpravodajství říká, Šimon Pánek odpověděl, že syrská opozice
je absolutně roztříštěná. „Kromě Kurdů, kteří drží při sobě a
kteří se teď více a více kloní k Asadovi, protože tam vidí řešení a
spojence proti Islámskému státu, je podle některých odhadů opozice
rozdělena na čtyři sta sedmdesát skupin a skupinek. To bude obrovský
problém, ať už bude dohoda jakákoli, protože demilitarizace těch lidí a
začlenění do normálního života bude velmi těžká,“ řekl Šimon Pánek,
podle nějž budou nespokojení radikálové přecházet i na stranu extremistů,
jako je Islámský stát nebo skupina an-Nusrá. „Atomizace opozice je
výsledkem toho, že válka trvá strašlivě dlouho a opozice přestala
postupovat. Za flagrantní důkaz toho, jak negativní roli v některých
chvílích Rusko a Čína hrají, považuji to, že při návrzích v Radě
bezpečnosti OSN, aby nad Sýrií byla zřízena bezletová zóna, která by
zabránila bombardování civilních cílů, tyto země návrh vetovaly,“
uvedl Šimon Pánek.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Francie objevila u svého pobřeží ruskou ponorku

Francouzský list Le Nouvel Observateur informoval 10. března s odkazem na
nejmenované vysoké zdroje, že začátkem ledna byla v Biskajském zálivu v
blízkosti francouzského pobřeží zpozorována ruská atomová ponorka. Na
palubě mohla, podle zdroje, mít střely s jadernými bojovými hlavicemi.

Le Nouvel Observateur připomíná, že jde o první od okamžiku skončení
studené války případ objevení ruské ponorky v tomto regionu Francie,
jejíž ministerstvo obrany nepotvrdilo, ale ani nevyvrátilo tuto informaci.

Ponorky různých flotil lze potkat ve východní části Atlantiku pravidelně.
V únoru 2009 došlo v blízkosti britského pobřeží k srážce francouzské
atomové ponorky Le Triomphant s britskou Vanguard.

Podle slov Hervého Morina, tehdejšího ministra obrany Francie, příčinou
srážky byla nízká hlučnost ponorek, jejichž posádky mohly jedna druhou
neuslyšet. V důsledku incidentu byly obě ponorky dány do opravy.

Ruské ponorky se rovněž občas dostávají do východní části Atlantiku,
zpravidla při přechodu ze základen za Polárním kruhem do Středomoří.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Le Marin zjistil, jaká ruská ponorka “špionila” u břehů Francie

Začátkem ledna francouzští vojáci objevili „tajemnou ruskou ponorku“ v
Biskajském zálivu, píše Le Marin. Spolehlivé zdroje mluví o jakémsi „starém
atomovém raketovém křižníku-ponorce“. Je zcela možné, že se jedná o
BS-64 Podmoskovje, nedávno obnovenou „ponorku-špionku“, předpokádá
informační portál.

Samozřejmě, na první pohled to může vypadat divně. Nicméně je zajímavé,
co dělala ponorka tak daleko od francouzských břehů. Přičemž takové
submariny se v podstatě musí umět „rozpustit" ve vodě a nesmí se dát
chytit. Takže stěží může jít o nějakou provokaci, jako v případě s
ruskými bombardéry, pravidelně se objevujícími v evropském vzdušném
prostoru.

Le Marin předpokládá, že uvedená ruská submarina mohla být docela dobře
Pomoskovje. Po modernizaci se změnila ve skutečnou „ponorku-špionku" s
balistickými raketami, která může současně sloužit jako základna pro
menší podmořské přístroje — s řízených i bezpilotních.

„Rusové dělají to samé, co všichni", konstatuje Le Marin. „Ale zde je
chytli za ruku". A jestli to skutečně byla ponorka Podmoskovje, tak submarina
zjevně nezvládla svou misi a francouzské námořnictvo teď zná její
akustickou signaturu a mohou ji objevit.

Portál také dodává, že celkem se ve výzbroji námořnictva nachází 6
ponorek podobného typu. Jsou mnohem větší než francouzské atomové
raketové ponorné křižníky — dosahují délky 166 metrů s výtlakem 18
200 tun.

Podmoskovje může být základnou pro 70metrovou ruskou atomovou ponorku
Lošarik, určenou k záchranným operacím a také k vědeckým a vojenským
cílům. Křižník může být také vybaven bezpilotním vodním přístrojem
Klavesin, který se používá ke sledování a k akustickým výzkumům.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Tereza Spencerová: Ani petrodolar nepotrvá věčně. USA vznesly šokující
dotaz na Ukrajinu... A s „aférou“ Trumpa je to jinak

OKNO DO SVĚTA TEREZY SPENCEROVÉ „Ruská“ kauza v USA? Obvinění Manaforta
se netýká Ruska, ale Ukrajiny za Janukovyče. A odtamtud brali peníze i
manželé Clintonovi, upozorňuje editorka Literárních novin a analytička
Tereza Spencerová na nejednoznačnost vývoje kolem vyšetřování v Americe.
Sděluje též, že zvláštní americký zmocněnec pro Ukrajinu se zeptal, zda
je Porošenko vlastně ještě prezidentem, což značí, že prezidentský čas
ukrajinského oligarchy se krátí. Spencerová se věnuje též návštěvě
Vladimira Putina v Íránu, kde může dojít k dalšímu upevnění pozic Ruska
na Blízkém východě.

Minulý týden jste předpokládala, že z vyšetřování „ruské stopy“ v
amerických prezidentských volbách toho moc nebude. Zvláštní vyšetřovatel
Mueller od té doby „máknul“ a obvinil jednak někdejšího šéfa kampaně
Manaforta, tak dalšího pracovníka kampaně Donalda J. Trumpa, který byl
však poměrně nízko postavený. Vyšetřování nyní stojí na tom, zda tito
dva „zazpívají“. Měníte po týdnu názor na celou věc?

Pokud to minule vyznělo tak, že se něco zásadního změní z týdne na
týden, tak se omlouvám, nemyslela jsem to tak. Většina politických procesů
má svou dynamiku a setrvačnost, které v časech, kdy máme skoro vše k
dosažení „na jeden klik“, bývají k uzoufání zdlouhavé a nudné. Ale
tak to prostě je. Čili na svém názoru, že budou padat hlavy, nic neměním,
jen jsem minulý týden svým vyjádřením nemyslela, že budou padat
okamžitě a že se jich hned několik stovek bude bezprizorně povalovat někde
kolem Capitol Hill…

A teď vážně. Zvláštní vyšetřovatel celé „ruské stopy“ a
současně i Obamův šéf FBI Robert Mueller si předvolává první dva „Trumpovy
muže“ a má pro ně připravenou obžalobu snad v tuctu bodů, ale… Právě
Mueller musel z titulu šéfa FBI vědět o všech nezákonnostech/zločinech
Hillary a Billa a jejich fondu a jako takový je musel/chtěl z politických
důvodů krýt, a tak jeho samotného tipuju na jednoho z prvních, kdo časem
padne. Tím spíš, že nový – po neúspěšných volbách nový –
Národní výbor Demokratické strany dal od všeho, co kdy Hillary napáchala
nebo si zaplatila, ruce pryč, jako že oni jsou teď ti muzikanti. Jistě,
říkám, že „padne“, ale „v teplácích“ ho fakt nevidím. Na to se
má (nejen) americký establishment napříč politickým spektrem až moc rád
– kdyby šel do vězení jeden z nich, mohl by vyvolat dominový efekt… A co
bychom si bez těch amerických nositelů „pochodní demokracie“ asi tak
počali, kdyby byli všichni po zásluze v base, že?

A třeba kauza Paula Manaforta není ani tak o Rusku, jako o Ukrajině, neboť
zmíněný býval čímsi jako poradcem svrženého prezidenta Janukovyče. U
nás Janukovyče nálepkujeme jako proruského, ale vlastně jen proto, že
odmítl první nástřel dohody s EU a chtěl pro Ukrajinu vyjednat lepší
podmínky. Byl za to svržen Majdanem, tedy „demokratickým vzepětím
ukrajinského národa“ (nebo tak nějak) a proklet. Za Porošenka pak už
Ukrajina před EU klekla, nyní je plně v kolenou a kotnících a všichni jsou
spokojeni, neb tak, a ne jinak to mělo být. A Manafort přitom nyní může
osvětlit i milionové „vklady“ do Clintonovic fondu, které pocházely z
Ukrajiny. Dostupné údaje tvrdí, že ukrajinští oligarchové přispívali
Clintonovým dokonce víc než Saúdové se svými petrodolary. A jistě za to
něco i dostávali. Bude zajímavé sledovat, co z toho nakonec vyleze.
Nicméně, v prvním týdnu skandálu kolem Hillary a ruského uplaceného
vstupu do amerického uranového průmyslu například CNN celé kauze věnovala
pouhé čtyři minuty zpravodajství, takže se mediálně zdá, že na této
frontě je klid a všechno je v pořádku. Znáte to: Co není v televizi,
neexistuje.

Mezitím si ale obě strany – Trump údajně uplacený Ruskem a Hillary
údajně uplacená Ruskem, z čehož mimochodem vyplývá, že celá ta
supermocná Amerika je uplacená Ruskem a zobe mu z ruky (Chudák Janda!) –
brousí nože na to, jak si to spolu rozdají. Anebo taky ne. Možná přijde
vlna alibistické a pokrytecké přetvářky, že vlastně nikdo všechny ty
své zlé sliny a obvinění nemyslel vážně... „a necháme to raději být“.
Tedy, nechají to být ve stavu, kdy mají být hlavní americké politické
síly zaplacené Ruskem? Bude to vcelku sranda, troufnu si předpovědět.

A každý, kdo u nás bude dál trvat na tom, že naše „transatlantické
vazby jsou životně důležité“ třebas pro „udržení demokracie,
západních hodnot“…

Vladimir Putin je v Teheránu, kam jistě nejel jen na výlet. Je zde Sýrie, je
zde otázka ropy či zbrojních kontraktů, je zde společná nechuť vůči USA.
Jaké další nepříjemnosti pro Američany by mohli Rusové společně s
Íránem upéct? A jak špatné jsou tradičně špatné vztahy mezi Íránem a
Saúdy, s nimiž Rusové také jednají?

Nemá smysl předbíhat, uvidíme, jak rozhovory – Putin je v Teheránu už
potřetí – ve finále dopadnou. Osobně bych ale žádné větší „diskrepance“
nečekala, protože obě strany si jasně uvědomují pozitiva jejich aliance.
Spolu s dalšími státy – namátkou Sýrií, Tureckem, Libanonem, Jordánskem,
nejspíš i Egyptem – mají nakročeno k utvoření mocenské osy, která
překreslí tradiční politické mapy Blízkého východu, a tak nemají
zapotřebí si navzájem házet klacky pod nohy. Přitom ale samozřejmě
existují i body, v nichž si až tak moc nerozumějí – například otázka
budoucího postavení iráckých i syrských Kurdů nebo třeba izraelské
požadavky získat od Ruska nějaké záruky, že Írán nebude židovský stát
přímo ohrožovat, i kdyby to někdy náhodou vůbec chtěl.

Mnohé z těchto problémů jsou přitom otázkou výkladu slov – co Rusové
myslí tím, když pro syrské Kurdy navrhují „federalizaci“? Jaké
podmínky jsou v tomto návrhu, který by syrské Kurdy jednou provždy vyvedl z
americké mocenské orbity, přijatelné pro Írán, Turecko a samozřejmě
Sýrii? Dokud nevíme, co si Sýrie, Írán nebo Turecko představují pod
pojmem „přijatelná vysoká míra autonomie“, budeme jen tápat.

Další problém je politický – izraelský premiér Benjamin Netanjahu někdy
už v roce 1993 poprvé zahrozil, že Írán „do tří let“ vyvine jadernou
zbraň, s níž židovský stát okamžitě zničí. Od té doby svou „tříletou“
hrozbu pravidelně opakuje, až se z toho stává kafemlejnek. Nově se ale i v
důsledku nerealistické izraelské politiky (a stejně nerealistické americké
politiky, kterou Izrael adekvátně „řídí“) íránské nebo šíitské
jednotky zjevily – sice bez jaderných zbraní – ale za to hned u Izraelem
anektovaných syrských Golanských výšin. Nikdo nemá zájem na válce mezi
Izraelem a Íránem, a dokonce ani Izrael – místo sebe do ní posledních
dvacet let marně tlačí Ameriku. A tak se přijatelná stabilita nějak
dojednat zcela určitě může. Uvidíme. Politických témat je hodně. A k
tomu jsou samozřejmě i ta obchodní. Írán s Ruskem například spolupracuje
na dopravě íránského zemního plynu do Evropy (což nám nevadí, protože
se přece potřebujeme zbavit závislosti na ruských energiích); mluví se o
tom, že Rusové postaví „trouby“, které íránské energie dopraví do
Indie…

Zkrátka, uvidíme, co všechno se stane. Nové americké sankce komplikují
mezibankovní platby mezi Ruskem a Íránem, ale Teherán beztak navrhuje, aby
si mezi sebou platili v národních měnách. A Putin na nedávném Valdajském
klubu zněl hodně rezignovaně. Oproti předchozím letům Západu už
nenavrhoval žádnou spolupráci a „návrat k normálu“, jako by mezi
řádky říkal: „Dělejte si, co chcete, už jste nám ukradení, a taky si
budeme dělat, co chceme“… Na něčem takovém se s Teheránem snadno shodne.

Doufám, že to na Západě někdo zaznamenal. Jistě, hned vzápětí v Moskvě
přistál německý prezident se svou suitou…

Mimochodem, když jsme zmínili ty Saúdy... Výhrůžka, že by mohli přestat
obchodovat ropu v dolarech, byla dle vás jen rétorická figura, nebo by se to
skutečně mohlo stát a mít reálný dopad?

Aktuálně to vypadá, že pokud budou chtít Saúdové prodávat ropu do Číny,
budou muset už zakrátko vzít za vděk „jüany krytými zlatem“ a na
dolary zapomenout. Znovu říkám, uvidíme, co bude, ale nepopiratelnou pravdou
je, že nic netrvá věčně. Ani petrodolar.

Američané i nadále otálejí s dodávkou smrtících tzv. letálních zbraní
Ukrajině. Cynik by možná mohl říct, že DJT má tolik problémů s
vyšetřováním, vlastními odbojnými republikány, Sýrií a občas i s KLDR,
že mu na kočkování Ukrajiny a Ruska nezbývá čas. Čím si vysvětlit
americkou relativní pasivitu vůči Ukrajině? A je na Donbasu klid jen proto,
že už je prostě zima?

Nejsem sice expertka na zbraně, ale jejich dělení na tzv. smrtící a
nesmrtící mi připadá divné, protože mám silné podezření, že zabít se
dá jakoukoli zbraní. Uznávám ale, že věta „Dodáme vám nesmrtící
zbraně“ zní mnohem lépe – takřka až osvíceně – než obsahově
stejné: „Vyzbrojíme vás po zuby.“

Nevím přesně, proč USA s těmito dodávkami dál váhají, ale odpověď se
bude nejspíš skrývat v samotné vnitropolitické situaci na Ukrajině.
Trumpův zvláštní emisar Kurt Volker se prý minulý týden v Kyjevě ze
všeho nejvíc zajímal o to, jestli je Porošenko ještě pořád prezidentem,
potažmo jestli v zemi ještě vůbec něco ovlivňuje a kontroluje. Netuším,
k jakému závěru dospěl, ale ukrajinská média otevřeně píší o tom, že
Porošenkova „trvanlivost“ už vypršela a jeho „životní cyklus“ se
přiblížil ke konci.

Zajímavá je i otázka ohledně „klidu“ na Donbasu. Ukrajinský hlavní
vojenský prokurátor Matios spolu s ministrem obrany Poltorakem v týdnu
prolomili tabu a oznámili, že ukrajinská armáda mimo bojové zóny od roku
2014 přišla o 2150 vojáků v důsledku „nebojových“ činností, zatímco
přímo „na frontě“ a stejně nebojově o dalších 3700 vojáků. Celkem
prý nebojová činnost – neopatrné zacházení se zbraněmi, alkoholismus,
rvačky, nemoci a špatný zdravotní stav, rozbroje mezi ukrajinskými a
ruskojazyčnými vojáky a tak podobně – připravila ukrajinskou armádu o 10
tisíc mužů. A v samotných bojích proti donbaským rebelům za tu samou dobu
padlo „jen“ něco přes tři tisíce ukrajinských vojáků a
příslušníků Národní gardy. K tomu prý mezi demobilizovanými
účastníky bojů na Donbasu jich asi 360 tisíc trpí posttraumatickými
syndromy, čímž jsou prý vesměs myšleny důsledky těžkého alkoholismu…
To jsou neuvěřitelná čísla a neuvěřitelná fakta, tedy pokud si furt
někdo hraje na to, že je Ukrajina „poslední výspou demokracie“ tváří
v tvář „divošskému Rusku“. Vlastně není ani jasné, odkud „kyjevští“
skoro každý den berou informace o bojových činnostech, když je jejich
armáda – unuděná a uzoufaná marným čekáním na ruskou agresi – v
totálním rozkladu a deliriu tremens.

Takže cynicky k otázce: Proč Američané váhají s dodávkami zbraní? Na
jedné straně vidí další politickou černou díru, u níž se neví, kde
končí a co je za ní, a na straně druhé je tu reálná hrozba, že se
ukrajinská armáda s dalšími tunami zbraní ve finále jen o to rychleji sama
zlikviduje. Silovou iniciativu by totiž pak plně převzaly různé
dobrovolnické oddíly, ať už mají v hlavách Banderu, nebo jen ekonomický
zisk v tradicích loupeživých rytířů… Jupí! Sláva všem našim „demokratickým
revolucím“ na Ukrajině!

Vláda Španělska převzala přímou kontrolu nad Katalánskem, odvolala
místní vládu a premiér Puigdemont utekl do Bruselu, kde ovšem nebude
žádat o azyl. Nutno dodat, že v Barceloně se demonstrovalo za setrvání ve
Španělsku. Kde se tedy ocitla celá ta „katalánská věc“? A do jaké
míry přehánějí ti naši spoluobčané, když srovnávají Katalánsko s
Kosovem?

Upřímně, v téhle kauze se začínám pomaličku ztrácet a netuším třeba,
co přesně katalánské vedení hledá v Belgii nebo na jakém právním či
jiném základě tam vlastně je, a tak řeknu snad jen to, že pro další
vývoj bude nejdůležitější, kolik Katalánců zvolí v současné situaci
„občanskou neposlušnost“. Je očividné, že skoro polovina z nich
nezávislost odmítala, nyní je ale „míč na druhé straně“. Pokud bude
pár milionů lidí důsledně a dejme tomu ještě rok dva odmítat účastnit
se „hry na španělský stát“, Madrid prohraje. Má možná vojenskou a
policejní kapacitu, aby vše „srovnal“, ale jak už dějiny mnohokrát
prokázaly, myšlenka se silou zadupat nedá. A už jen samotný fakt, že
Belgie přijala lídry katalánského separatismu, naznačuje, že pro Evropu
tahle kauza ani zdaleka nekončí. Belgie je sama rozpolcená a Katalánci jsou
tam kvůli sympatiím, nebo benevolenci... Aby je Madrid neumlátil zaživa? Nic
nekončí. Už je mi to trapné opakovat, ale uvidíme, jak bude Evropa vypadat
za takových deset let.

Rusové tvrdí, že Daeš bude zcela eliminován do konce roku. Je to příliš
odvážné tvrzení? Není to spíše přání otcem odhadu? A jinak, když je v
Rakka dobojováno, jaký je finální účet devastace tohoto někdejšího
hlavního města Daeše? Je to lepší než v Aleppu?

OSN na konci léta tvrdila, že Daeš v Sýrii skončí do konce října, takže
nový ruský odhad vypadá ještě vcelku konzervativně. Problém je spíš v
tom, co si kdo pod pojmem „konec Daeše“ představuje. Jistě, ona
teroristická organizace přichází o své poslední městské bašty. Ale co
dál? Přesouvají se do pouštních oblastí a třeba jen v Damašku za
poslední měsíc spáchali každý týden jeden teroristický útok a
povraždili na pět desítek lidí.

Američany podporovaní Kurdové nechali vyjít Daeš z Rakká, aby město snáz
obsadili, což ve finále znamená, že se tisíce teroristů jen přesunou do
jiných oblastí k dalšímu boji. A samozřejmě platí, že někteří z nich
už toho budou mít „plné kecky“ a zamíří domů do Evropy. A nastává
další problém: včera britský The Independent například zaujatě
vysvětloval, že si i tito lidé, kteří páchali ve jménu fanatického
výkladu islámu ta nejhorší myslitelná zvěrstva, zaslouží spravedlivé
zacházení, protože jinak bychom se prý dostali na jejich úroveň… Jedny
švédské noviny nedávno psaly o třech navrátilcích Daeše, kteří si na
úřadech stěžovali, že je nikdo nechce zaměstnat, protože jsou
hrdlořezové, a tak jim švédské úřady povolily změnu jména. No, nevím.
Znamená to, že jsou v Evropě síly, které chtějí přijmout teroristické
hrdlořezy jako „občany“?

Osobně jsem proti trestu smrti, ale v případě Daeše tak nějak doufám, že
Rusové, Syřané, Íránci a jejich spojenci – na rozdíl od Západu, který
na Daeš dál svým způsobem sází – pozabíjejí přímo na bojištích co
nejvíc z nich. Tohle už není o nějakém malém zlodějíčkovi, jehož
krádež autorádia se dá omluvit těžkým sociálním zázemím a neláskou v
dětství. Bavíme se tu o lidech, kteří masakrují ve jménu masakrování. O
fanaticích. O skutečných teroristech.

A jestli se dá Rakká srovnat s Aleppem? Nedá. Američané Rakká
rozbombardovali z 80 procent na padrť, aby syrskému státu z tohoto
důležitého města na východě země nenechali do budoucna vůbec nic.
Killroy was here! V Aleppu se bojovalo jen o několik čtvrtí a v 90 procentech
pětimilionového města šel – a jde – život dál. Jsem fakt ráda, že
jsem se před rokem na osvobození Aleppa jela osobně podívat. Byla jsem tam.
Nikdo mi už nic nenamluví.

Co bychom měli v příštích dnech sledovat?

Děje se toho tolik, že si každý své téma určitě najde…

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Další smutná zpráva pro Brusel a Obamovu Ameriku. Tentokrát přišla z
Estonska

Zatímco se v posledních dnech hovořilo o údajné lhostejnosti Donalda Trumpa
v případě napadení Pobaltí Ruskem, v Estonsku stanula v čele nově
vytvořené koalice strana, kterou nejvíce podporuje zdejší ruská komunita.

Přestože tvoří etničtí Rusové v estonské populaci „jen“ asi
čtvrtinu, budou mít nyní „svého“ premiéra. Stal se jím bývalý
starosta hlavního města Tallinnu a vůdce Estonské strany středu Juri Ratas.
Osmatřicetiletý politik a jeho strana jsou přitom vnímáni jako spojenci
Jednotného Ruska Vladimira Putina. Právě z tohoto důvodu byla i přes
skutečnost, že má v parlamentu druhý nejvyšší počet křesel, až doposud
jejich účast ve vládní koalici odmítána.

Před necelými čtrnácti dny však byla vyslovena nedůvěra premiéru a
vůdci Reformní strany Taavimu Roivasovi, z jehož koalice odešli socialisté
i konzervativci. Z následného vyjednávání parlamentních stran potom
vzešla koalice, kterou nyní tvoří socialisté, konzervativci a právě
Estonská strana středu v čele s Ratasem. Jak konstatuje deník New York Times,
Ratasovi se tak podařilo vytvořit koalici, jejíž členové zastávají z
ideologického hlediska naprosto odlišné postoje.

Celý text v angličtině najdete ZDE.

Vláda by měla být schválena v průběhu dnešního dne, což by měla být
vzhledem k pohodlné většině v parlamentu pouhá formalita. Vzniku koalice
podle amerického deníku předcházel důležitý krok, kdy se Estonská strana
středu zbavila svého dlouholetého předsedy Edgara Savissara. S jeho
odstraněním se tak partaj distancovala od více než deset let staré smlouvy,
v rámci které bylo uzavřeno partnerství s Jednotným Ruskem.

Nový premiér Estonska Ratas však svého někdejšího šéfa brání a tvrdí,
že smlouva jeho stranu k ničemu nezavazovala. „Tato dohoda nebyla nikdy
uvedena do praxe. Situace se nezmění do té doby, než Kreml opět začne
dodržovat mezinárodní právo,“ říká Ratas o smlouvě, jež hovořila mj.
o vytvoření mezistranických výborů v oblasti vzdělávání a kultury.
Budoucí ministr zahraničí a socialista Sven Mikser uvedl, že právě změna
na pozici šéfa strany odstranila poslední překážku, která bránila ve
vytvoření společné koalice.

Přes jisté obavy však patrně v oblasti zahraniční politiky Estonska k
zásadním změnám nedojde. Premiér Ratas již avizoval, že vláda hodlá
dostát svým závazkům k NATO i Evropské unii. „Vysoce si ceníme
spolupráce s EU i NATO. Plně podporujeme politiku EU vůči Rusku. Jsme
přesvědčeni, že Rusko musí ctít mezinárodní právo a suverenitu
sousedních států,“ cituje americký deník Ratase s tím, že by po
odstranění jeho předchůdce mohlo dojít ke vzniku nové strany. Spousta
ruských voličů volila tuto stranu právě kvůli Savissarovi.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Dánsko se páře s migranty čím dál méně. Došláplo si už i na ty,
kteří jim pomáhají porušovat zákony

Dánsko s migrační krizí bojuje po svém. Skrze stále se zpřísňující
opatření se země snaží odradit migranty od vstupu na své území. Zabavuje
jim cennosti a prodlužuje lhůty. Přísnější opatření mají však dopad i
na dánské občany, kteří chtějí uprchlíkům pomoci. Jednou z nich je i
spisovatelka a aktivistka za práva dětí Lisbeth Zornigová. Za to, že autem
svezla syrskou rodinu, ji hrozí pokuta v řádu tisíců korun.

Dánsko je jednou z tranzitních zemí na cestě do Švédska a prošlo jím
již mnoho lidí. Tomu se Dánové snaží předejít stále se
zpřísňujícími protiimigračními opatřeními, jejichž cílem je odradit
od cesty přes jejich území další příchozí. Taková politika má však
dopady i na Dány samotné.

Bývalá ombudsmanka pro práva dětí a spistovatelka Lisbeth Zornigová je
jednou z těch, kteří nyní stojí před soudem. Rozhodli se totiž vzít
stopaře, což z nich podle dánských zákonů dělá převaděče lidí, a to
i přesto, že jeli jen po dánském území.

Zornigová jela po dálnici a nabídla rodině Syřanů odvoz do Kodaně. Její
manžel jim poté nabídl sušenky a kávu a odvezl je na nádraží, kde jim
koupil jízdenky do Švédska. Nyní čekají na verdikt soudu, jelikož oba
byli obviněni z převaděčství.

Jedná se o jeden z mnoha takových soudních procesů, kdy se dánští
občané rozhodli, že nebudou nečinně stát a přihlížet proudu lidí
cestujících do Švédska, kde jsou lepší azylové podmínky. Podle
dánských zákonů je však zločinem přepravovat lidi bez povolení k pobytu.
Od září 2015 do února 2016 tak již bylo obviněno 279 osob. Soud již
uložil několik peněžitých trestů v hodnotě téměř 20 tisíc korun a
výš.

Celý text zde

„Myslela jsem si, že převaděčství je, když vezete někoho přes hranice
a dostanete za to peníze nebo z toho jinak těžíte – ne že jezdíte v zemi,“
podivovala se Zornigová. „Bohužel se zdá, že v Dánsku je tomu jinak.“
Před soudem uvedla, že je vinna nanejvýš z toho, že „pomáhala lidem v
nouzi“.

OSN stanovuje pašování lidí jako činnost motivovanou materiálním či
finančním ziskem, podobně jako rozhodnutí EU, podle kterého nelze pokutovat
osobu, která „poskytuje humanitární pomoc“. Dánsko však není vázané
žádnou z těchto smluv. „Dánsko již není první v Evropě v ohledu
lidských práv, je úplně na dně. Za posledních deset let se podařilo zcela
rozebrat dánské azylové zákony,“ řekl Bjorn Elmquist, právník
zastupující Zornigovou a další obžalované.

Diskuse v Dánsku se mezitím přiostřuje, kdy na jedné straně je stále
sílící Dánská lidová strana a na straně druhé se objevují hnutí pro
pomoc uprchlíkům, jako „Vítejte v Dánsku“ či „S převaděči lidí“.

„Počty příchozích uprchlíků v Dánsku klesají, ale my o tom pořád
mluvíme, jako bychom byli Řecko,“ řekla Line Sogaardová, mluvčí skupiny
Vítejte v Dánsku. „Zdravý rozum jakoby se odstěhoval do Ruska, tak je nám
vzdálený.“

„Je povinností člověka konat, pokud je to v jeho moci. Musíte oponovat
zákonům, které perzekvují jiné lidi,“ řekla studentka Reem al Awwadová,
členka organizace S převaděči lidí, která poskytuje uprchlíkům cestu
přes hranice do Švédska. „Dost jsem se bála, že bych mohla přijít o
právo zde žít a být deportována,“ přiznala al Awwadová a dodala, že by
to však udělala zas.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Zeman zahájí další podnikatelské fórum, odpoledne se vrátí domů

Poslední den své státní návštěvy v Rusku český prezident Miloš Zeman
věnuje pobytu v uralském Jekatěrinburgu, půldruhamilionovém velkoměstě na
hranicích evropského a asijského kontinentu. Správní středisko
Sverdlovské oblasti je považováno za jedno ze tří největších ruských
vzdělávacích a průmyslových center, píše ČTK.

Zeman se v Jekatěrinburgu zúčastní zahájení česko-ruského
podnikatelského fóra, na které přijeli zástupci desítek českých firem.
Seminář je regionální obdobou středečního fóra v Moskvě, během něhož
byly podepsány miliardové kontrakty. Na jednání podnikatelů naváže
Zemanovo setkání s oblastním gubernátorem Jevgenijem Kujvaševem, jehož se
zúčastní i hejtmanka Jihočeského kraje Ivana Stráská. Oba regiony spojuje
dohoda o partnerství.

Odpoledne Zeman převezme čestný doktorát Uralské federální univerzity,
která nese jméno prvního ruského prezidenta Borise Jelcina. Škola, jejíž
základy byly položeny ve 20. letech minulého století, patří k největším
ruským univerzitám. Po převzetí doktorátu prezident uctí památku
československých legionářů na místním Michajlovském hřbitově.

Na závěr státní návštěvy si Zeman prohlédne výrobní haly Uralského
závodu civilního letectví (UZGA), který kompletuje letouny české výroby
L-410. Po prohlídce odcestuje zpět do vlasti.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Donald Trump, to je velké vítězství. Vyser se na to, Bartoško, vzkazuje
Ringo Čech. Rusy všichni provokují, teď to bude jinak

ROZHOVOR „Horáček je statečnej! Líbí se mi, že chce být prezidentem!
Ať to zkusí! Já bych mu ale vzkázal: Horáčku, začal jsi trochu brzo. Ono
to do voleb ale trochu vychladne... Že byl ve vazbě, tak to přece neznamená,
že byl opravdu zavřenej a že něco provedl,“ říká v rozhovoru
ParlamentníchListů.cz hudebník, malíř a expolitik František Ringo Čech. A
samozřejmě vyjádřil svou radost nad tím, že v USA zvítězil Donald Trump.

Úplně nejdřív se vás musím optat na to, co říkáte na vítězství
Donalda Trumpa v prezidentských volbách v USA?

Je to velké vítězství, historie se poměrně pohnula. Je to předzvěstí
toho, že svět i Evropa budou Spojené státy následovat. Přijdou teď
rozhodní politici, a ne zbabělci a másla. Až doteďka svět stagnoval,
dělal dluhy a neřešil problémy. Trump je první vlaštovkou, která začne
pracovat ve prospěch Spojených států. Mám z jeho vítězství velkou radost.

Pojďme ale teď od USA zpátky domů. Zdá se, že emoce se v naší zemi po
návštěvě dalajlámy v Česku a po kauze (ne)vyznamenaného pana Jiřího
Bradyho alespoň částečně uklidňují. Jak ale v této souvislosti hodnotit
události kolem výzvy umělců k neklidu? A jak jste vlastně vy osobně
prožíval onu atmosféru kolem Jiřího Bradyho?

Je to žabomyší vojna a odmítám ji vzít na vědomí. Je to uměle vyvolaná
hysterie a už jsem ji zažil jednou, což bylo v době, kdy bojoval kníže s
Milošem Zemanem o Pražský hrad. To bylo doslova šílenství a zrovna ti, co
se nejvíc tehdy oháněli slovy o demokracii, tak teď dělají takový humbuk...
Ať si ale každý v demokracii říká, co chce, a prezident dělá to, co
uzná za vhodné. Každý na to vše má vlastní názor a to je asi správné.
Když se to někomu nelíbí, tak ať přijde s vlastním programem a se svými
kandidáty... Naštěstí ještě stále máme svobodné volby, v nichž si to
ti nespokojenci mohou srovnat. Chodit ale na náměstí a mávat červenýma
kartama?

Víte, já jsem byl v posledních dnech na Kapverdách a díval jsem se tam na
zpravodajství BBC a při tom mi došlo, jaké věci se ve světě odehrávají,
jaké strašné hrůzy se jinde dějí, a tady umělci, který se mají tak,
jako se nikdy v životě neměli, chodí protestovat. Já sice s nimi
nesouhlasím, nechci s nimi nic mít, odmítl jsem se k jejich protestům
vyjádřit, a dokonce jsem nepřijal ani pozvání na televizní besedu a ani do
rozhlasu, ale mají na to vše právo.

Nevím, zda jste viděl pořad Jana Krause, kde se právě ti nespokojení
umělci sešli a jako jeden muž přes televizní obrazovku protestovali...

To je jen taková demonstrace Havlových pohrobků a sluníčkářů! Ale zase
na to platí to, co jsem řekl. Je ovšem dobře, že tam šli a řekli svůj
názor, já bych ho však neříkal s pěnou u huby, to se mi nelíbí. Jak už
říkal kníže Krok ve Starých pověstech českých: „... zuřil a křičel
a bradu si slinou třísnil...“ Při podobných příležitostech si vždy
vzpomenu na toto.

Vojtěch Dyk, který se chopil praporu coby jeden z lídrů uměleckého hnutí
proti Miloši Zemanovi, řekl, že umělci byli vždy ti, kdo nastavovali
společnosti zrcadlo. Podle něj Češi přestali respektovat hodnoty, které tu
byly po roce 1989, a umělci musí společnost podobnými akcemi začít
stmelovat. „Na nás ale je, abychom podobnými debatami vytvářeli tlak,“
řekl mimo jiné. Co si o tom myslíte?

Vůbec nevím, kdo je Vojta Dyk. Musím se omluvit. Bartoška je skvělej chlap,
skvělej herec, ale nerozumím mu. Kdybych mluvil s Bartoškou, tak bych mu
řekl: „Vyser se na to, vždyť víš, jak to je! Zažil jsi bolševismus, tak
vidíš, kolik nechutných věcí se přeneslo do současnosti!“ Bartoška mi
v tomto vadí, není to ovšem žádný kokot na rozdíl od těch ostatních.

Ti „ostatní“ ovšem tvrdí, že se nebojí říct nahlas, jak to všechno s
naší společností je. Mají pravdu?

Říct to nahlas se mi líbí, jen být Bartoškou, hledal bych jinou formu.
Znovu ale opakuji, je to jejich svaté právo poukázat na to, co je štve.

Pokud jde o okolnosti kolem vyznamenání pro Jiřího Bradyho, tak se spekuluje
o tom, že se Miloš Zeman na Daniela Hermana vskutku velmi naštval za to, že
se setkal s dalajlámou na oficiální půdě ministerstva...

… a nenaštval se jenom prezident! Jestliže vláda podepsala dokument s
Čínou, kde stvrdila, že respektuje celistvost Číny – tedy i s Tibetem a
Tchaj-wanem – a pak člen vlády přijme dalajlámu, tak se nedivím tomu, že
jsou Číňané tak alergičtí. Je to jejich právo se pohoršit, stejně tak,
jako se pohoršili členové vlády i prezident. Tohle prostě ministr dělat
nemůže. Kdyby byl Herman běžný občan, tak ať klidně vstoupí s
dalajlámou i do registrovaného partnerství, to nikomu vadit nebude. Ale tohle
bylo – myslím – nevhodné.

Navíc bych chtěl připomenout těm, kteří mají krátkou paměť, že Havel
dával vyznamenání lidem, kteří si to zasloužili, a také svým přátelům.
Klaus dával vyznamenání těm, kteří si to zasloužili, a také svým
přátelům. Totéž dělá i Miloš a my mu to nemůžeme mít za zlé. Tím
nechci říct, že ti jeho přátelé by spadali do sorty těch, kteří si to
nezaslouží. Umělců je víc a je samozřejmé, když si mezi nimi prezident
vybere ty, kteří jsou mu věrni a blízcí a o kterých si myslí, že by si
to zasloužili. No a pokud někdo v příští prezidentské volbě vyhraje nad
Milošem – já o tom sice pochybuji, ale možné je všechno – tak zase
uvidíme na různých demonstracích jeho nové „kamarády“, jak nosí
trenky a další věci.

Jak víme, demonstraci na Staroměstském náměstí moderoval Michal Horáček,
který tam mimo jiné rozjel i svou prezidentskou kampaň. Řekl, že chce
slušnou politiku a že chce být prezidentem naslouchajícím všem občanům,
a proto kvůli tomu objede republiku, aby zjistil, co lidé chtějí. Poté
oficiálně oznámil svou kandidaturu na prezidenta i v médiích.

Ano, mně se to líbí. Horáček je statečnej! Podívejte, on je velmi bohatý,
má mladou ženu, Hapka mu umřel a pustil se proto do boje, na který si myslí,
že má. On je navíc velmi chytrý a je i dobrý podnikatel, takže ví co a
jak. Mně se líbí, že chce být prezidentem! Ať to zkusí! Já bych mu ale
vzkázal: Horáčku, začal jsi trochu brzo. Ono to do voleb ale trochu
vychladne. No, možná to má zpracovaný dobře.

Zlí jazykové ovšem jeho minulost hodnotí slovy, že dělal kšefty v
sázkách, v raném mládí byl ve vazbě za falšování devizového příslibu...

Ať jdou všichni do prdele! Na každýho vždycky vyhrabou jen hnůj. Že byl
ve vazbě, tak to přece neznamená, že byl opravdu zavřenej a že něco
provedl. Je bohatej, můžeme mu jen závidět a poučit se od něho.

Na Facebooku navíc kolem něj běží docela silná kampaň ve smyslu, že to
je jenom vekslák...

To je ale ve stejném duchu, jako je kampaň umělců na Staroměstským
náměstí – nakydat na tu druhou stranu hnůj a poflusat... To je přece
naše parketa.

Nemůže Miloše Zemana přece jen poškodit to, co se v posledních dnech
událo kolem kauzy (ne)vyznamenání pro Jiřího Bradyho?

Podívejte, Miloš ví, co dělá. To za prvé. Čili ho to nepřekvapí. A ti,
co ho mají rádi, tak ty to ještě více zatvrdí. Naopak tyhle kauzy odradí
spousty lidí, kteří se na Milošovu stranu ještě spíše přidají.

Jak jste vlastně vnímal prohlášení čtyř vládních představitelů vůči
Číně?

Mám dojem, že tady jako první reagovala Čína a naši to pak možná jen
nešťastně formulovali. Navíc jsem četl, že jak reagovali Číňané, jak
nám odpovídali, tak že to bylo trochu zkreslené, prý to takto zpupné
nebylo. Bylo to od nich sice tvrdé, oni se s tím moc neserou, ale já si
myslím, že bylo nutné se k tomu vyjádřit. Asi bych to ale neudělal zrovna
touto formou.

Je namístě podotýkat ve spojitosti s tím rozpínavost Číny a nadutost
tohoto velmocenského státu? Je třeba se bát Číny?

Z čínské historie tohle neznáme, takhle expanzivní totiž Čína nikdy
nebyla, až doteď. Samozřejmě že je to velmoc, která neustále sílí, a
proto já, trumpovec, jsem si velmi přál Trumpa na americkém postu. On to
totiž má v hlavě velmi jasně srovnané a navíc říká, jak Spojené státy
budou s Ruskem spolupracovat, protože tím vytvoří protiváhu té velké a
mocné Číně. Podle mne ale z Ruska žádné nebezpečí momentálně nehrozí.
Vždyť si všimněte, jak všichni Rusy provokují! Jako by je chtěli
vyprovokovat k nějakému neuváženému kroku... Já si ale myslím, že to
Rusové neudělají. Mají svých starostí dost.

Co bude 17. listopadu? Zemanovi příznivci totiž předpovídají, že přijde
pokus o „násilné svržení prezidenta“. A těší se přitom na „český
Majdan“.

Zda si bude chtít Bartoška vzít samopal a bude bojovat, tak to bude jeho věc,
ale už to nebudou havlovci, nebudou to ani sluníčkáři, už to budou
vzbouřenci. Znovu však k tomu opakuji: pořád máme demokracii a každý se
může svobodně vyjádřit. A kéž by to tak zůstalo!

A nastal podle vás čas na nějakou změnu?

Ano, v demokratickém státě jsou změnou volby. Ať každý postaví svého
kandidáta s jasným programem a lidi si z nich vyberou. Tu naši chabou
demokracii a to naše malé a slabé vítězství lásky nad lží a nenávistí
bych ale udržel ještě trochu dýl.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Jaroslav Bašta se chytil za hlavu nad slovy Kalouska. Má to prý už hodně
popletené

K návštěvě prezidenta Miloše Zemana v Rusku se ve svém komentáři na
serveru PrvníZprávy.cz vrátil bývalý diplomat Jaroslav Bašta.

„V úterý 21. 11., kdy spolu v Soči jednali český a ruský prezident,
vyšel na webové stránce televizního kanálu Zvezda, spadajícího pod ruské
ministerstvo obrany, článek o invazi vojsk Varšavské smlouvy do
Československa v roce 1968. Objevil se v rubrice Názory čtenářů a jeho
autorem byl Leonid Maslovskij, který v tomto médiu dlouhodobě publikuje
statě o sovětské historii,“ poznamenal úvodem Bašta s tím, že zná již
Maslovského komentář o povstání v bývalém východním Německu či o
krvavém potlačení maďarské revoluce. Maslovskij se podle jeho slov vždy
držel dobové ideologie a urážel oběti násilného potlačení protestů
proti sovětské nadvládě.

„Nebýt načasování na dobu návštěvy českého prezidenta Miloše Zemana
v Ruské federaci, dopadlo by to stejně jako s jeho ‚historickými‘
statěmi o vzpourách v Německu a Maďarsku. Přečetlo by si to pár tisíc
lidí smýšlejících jako on, a případné stížnosti na ideologickou
neobjektivitu a lži by redakce poněkud bulvárně laděného webu odrazila
poukazem na její alibistické prohlášení: ‚Názory vyjádřené v této
rubrice se nemusejí shodovat s míněním redakce‘,“ poznamenal Bašta. :
Původní text ZDE. : Následně zkonstatoval, že v Česku však tentokrát
někdo zdůraznil fakt, že televizní kanál Zvězda spadá pod ministerstvo
obrany Ruské federace. : „Mnoho českých médií a politici Demokratického
bloku začali vyzývat prezidenta Miloše Zemana, aby okamžitě ukončil
státní návštěvu a i se 140 podnikateli se na protest vrátil zpátky do
Prahy. Pan prezident je k jejich překvapení nevyslyšel a teprve druhý den po
přeletu do Moskvy si před televizními kamerami v přímém přenosu
postěžoval ruskému premiérovi Dimitriji Medveděvovi,“ vypráví Bašta a
dodává, že Medveděv následně zdůraznil, že nejde o ruské oficiální
stanovisko. : „Článek redakce Zvězdy stáhla a nahradila ho jiným, zcela
opačného vyznění, takže bublina splaskla. Naopak se zdá, že Milošovi
Zemanovi velmi pomohla v nadcházejícím volebním klání. Soudím tak z
výroků Miroslava Kalouska, duchovního guru Demokratického bloku. Ten
přišel s odvážným tvrzením, že celá záležitost s článkem Leonida
Maslovského byla společnou intrikou ruské rozvědky a Zemanova okolí, která
měla prezidenta ukázat jako hrdinného obránce našich národních zájmů
proti komukoliv,“ všímá si dále Bašta. : V případě, jak uvádí, že
by tato konspirační teorie byla pravdivá, tak by z logiky věci vyplývalo,
že minimálně nevědomé spolupracovníky ruských tajných služeb
představují jeho kolegové z Demokratického bloku, kteří celou aféru
rozpoutali. „A možná i on sám, který teď ruským rozvědčíkům dělá
docela slušnou reklamu,“ dodal diplomat. : Závěrem se vyjádřil i k boji
řady bývalých diplomatů a dalších osobností veřejného života proti
ustavení Česko–ruského diskusního fóra. „Považují ho za možný
nástroj ruské propagandy, zkrátka dle jejich názoru bychom se Rusku měli
vyhýbat, a ne se s ním bavit. Budiž. V pátek však přišla zpráva z
Berlína, že bylo zahájeno dvoudenní zasedání Německo–ruského
diskusního fóra. Pozdravný telegram účastníkům zaslala německá
kancléřka Angela Merkelová a ruský prezident Vladimír Putin...“
zkonstatoval Bašta, jenž si v té souvislosti vzpomněl na úsloví o pletení
biče z lejna. : „Pokrok nezastavíš, takže tento týden se to konečně
povedlo a někteří politici s ním dokonce zapráskali. Teď se diví, že
jsou kropenatí a poněkud páchnou,“ uzavřel.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Helena Langšádlová: Ovčáček nemůže znevážit Schwarzenberga. Zeman by
nás klidně vyměnil za krtečka

ROZHOVOR „Každý politik v celé Evropě by kvůli Čapímu hnízdu odstoupil,“
řekla místopředsedkyně TOP 09 Helena Langšádlová. Sama se domnívá, že
prezident Miloš Zeman by se tak vážnými případy měl zabývat. Reagovala i
na slova mluvčího prezidenta Jiřího Ovčáčka na tiskové konferenci.
Langšádlová věří, že Ovčáček nemůže osobu Karla Schwarzenberga nijak
znevážit, ani pozvánkou na Pražský hrad za důchodcovské vstupné.

Jak vnímáte prohlášení tiskového mluvčího prezidenta Jiřího Ovčáčka,
že Miloš Zeman se o kauzu Čapí hnízdo nezajímá, protože se zabývá
věcmi, které přesahují miliardu korun. Měl by podobné kauzy řešit, nebo
je to spíše starost předsedy vlády či koalice?

Je věcí všech, co se na české politické scéně odehrává. Je zvláštní,
o co se prezident Miloš Zeman nezajímá, když se mnohokrát zajímal o mnohem
méně důležité záležitosti.

Jaké by podle vás měl učinit kroky, pokud by se tím zabýval? Měl by
vyzvat k něčemu Andreje Babiše, nebo jak si to představujete?

Úplně stejně tak, jako je to žádáno ve sněmovně. Zde jsou vážná
podezření, že místopředseda vlády se dopustil podvodu, a podezření, že
lhal. Je zcela namístě dotaz, aby Babiš věc vysvětlil.

Andrej Babiš se o to pokoušel ve víkendovém debatním pořadu televize Prima,
kde dostal nezvykle dlouhý prostor. Viděla jste tento pořad?

Neviděla, ale ani mne to nepřekvapuje. Říká se, že je spoluvlastníkem
Primy.

Vysvětlil vám někdy, co měl s Čapím hnízdem společného a jak to bylo?

Nevím, jak na půdě vlády, ale na půdě Poslanecké sněmovny nic
nevysvětlil.

Je situace tak závažná, aby Andrej Babiš zvažoval rezignaci?

V tak závažné záležitosti – a v tuto chvíli to vypadá, že učinil
podvod v řádu desítek milionů korun – by odstoupil každý politik v celé
Evropě.

Proč tak tedy neučiní Andrej Babiš?

Nikde jinde v Evropě není ani místopředseda vlády, který by současně
dostával veřejné zakázky, upravoval zákony podle svých potřeb a byl
vlastníkem médií.

Jak hodnotíte nápad Andreje Babiše na předčasné volby kvůli
pohodlnějšímu schvalování rozpočtu, o nichž má podle Jiřího Ovčáčka
diskutovat s Milošem Zemanem při setkání na Hradě?

Jde o naprosto nesystémový krok a myslím si, že je v rozporu s ústavním
systémem.

Hodláte jako TOP 09 takový postup případně napadnout?

Já jsem přesvědčena, že prezident nemůže vypsat předčasné volby.

Proč?

Protože je může vypsat jen podle ústavou daných pravidel a zákona. Tedy v
případě, kdy nastane jejich termín jednou za čtyři roky nebo v případě
přesně daných podmínek, které má naplnit Poslanecká sněmovna.

Jiří Ovčáček se dnes na tiskové konferenci také zmínil o Karlu
Schwarzenbergovi. Vyzval ho k prohlídce Pražského hradu za důchodcovské
vstupné, a reagoval tak na nedávné tvrzení čestného předsedy TOP 09, že
Hrad je z bezpečnostních důvodů uzavřen. Uvedl to v den, kdy Hrad
navštívilo na osmnáct tisíc lidí. Domníváte se, že překračuje své
kompetence mluvčího, nebo jde o prezentaci názorů prezidenta?

Myslím si, že Ovčáček nemůže znevážit Schwarzenberga. To, že jako
tiskový mluvčí přesahuje běžné chování mluvčího, není třeba
komentovat.

Ovčáček také prezentoval trvající odmítnutí protiruských sankcí
českým prezidentem kvůli tomu, že nejsou dostatečně účinné. Ministr
zahraničí Lubomír Zaorálek totiž řekl, že pokud Rusko nepropustí
vězněnou válečnou letkyni a poslankyni Ukrajiny Nadiju Savčenkovou, tak by
se sankce proti Rusku mohly zpřísnit. Co si o tom myslíte? Pomůže něčemu
jejich zpřísnění?

Je na ruské straně, zda se změní pozice Evropské unie ve vztahu k sankcím.
Pokud je mi známo, okupace na Krymu trvá a také střet na východě Ukrajiny.
Těžko očekávat, že se to změní. Dovedu si takové kroky představit.

Miloš Zeman přijme zanedlouho čínského prezidenta. Česká republika bude
jedinou zemí Evropské unie, kam zavítá, a pak míří do Spojených států.
Co tomu říkáte?

Mě znepokojuje, že čínský prezident je už téměř jediný, kdo je za
Milošem Zemanem ochoten jezdit. Já myslím, že jsou dlouhodobě
přeceňovány ekonomické dopady čínských investic na český trh. Jsou
marginální a i z hlediska pracovních míst. Spojené státy i Německo se
vyvíjejí výrazněji a ani ekonomický vývoj v Číně není v tuto chvíli
příliš stabilní a příznivý. Tato oblast je velmi přeceňována. Mám
pocit, že by nás prezident klidně vyměnil za krtečka.

Jaký je váš názor na vznik prezidentské smlouvy na vydávání českých
dětí z Norska zpátky do České republiky? Považujete tuto inciativu Miloše
Zemana za přínosnou?

Abych se k ní mohla vyjádřit, musela bych ji vidět a znát její obsah.
Nicméně jakkoliv komentovat tyto případy je velice obížné i z toho
důvodu, že veškeré informace týkající se nezletilých dětí jsou
neveřejné.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Generál se směje Halíkovi a všem, kterým se hroutí svět. Přednáší
novou myšlenku k radaru USA i naší armádě a má jasno: Lidé začnou
protestovat

ROZHOVOR. Nově zvolený americký prezident Donald Trump se podle exministra
obrany a bývalého velvyslance Miroslava Kostelky bude určitě snažit plnit
to, co říkal, bude však omezen různými dalšími vlivy. Ale pokud se
upraví vztahy USA s Ruskem, bude to podle něj přínos nejen pro Ameriku a
Rusy, ale pro celý svět. „Stupňovat agresivní rétoriku a hnát situaci na
ostří nože by skutečně mohlo vyvolat třetí světovou válku,“
prohlásil v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz generál Kostelka.

Zvolení Donalda Trumpa prezidentem Spojených států amerických vyvolalo
řadu otazníků, protože v předvolebním období pronesl řadu
kontroverzních slibů. Jak takové reakce hodnotíte?

V první řadě mne překvapuje zděšení lidí, kteří si myslí, že
nastává konec světa. Obávají se, že se hroutí jejich svět, že se
nemají o koho opírat, protože vítězství Trumpa je vítězství nad jejich
neschopností přesvědčovat obyčejné voliče. To se projevilo mimochodem i
při jiných volbách. Ta teorie elit, kterou mnozí zastávají, je velmi
nebezpečná. Pan páter Halík říká, že se elity musí spojit a zase ten
svět narovnat. Myslím, že to tak není a výsledkem toho je zvolení Donalda
Trumpa. Zároveň si myslím, že ne všechno, co Trump prohlásil v
předvolebních projevech, dokáže vyplnit, protože ani americký prezident
není všemocný, hodně záleží také na senátu a sněmovně reprezentantů,
na kongresu. Ale nově zvolený prezident bude chtít určitě něco ze svých
slibů splnit. A pokud splní to, že se upraví vztahy s Ruskem, bude to
přínos nejen pro Ameriku a pro Rusy, ale především pro celý svět,
protože stupňovat agresivní rétoriku a hnát situaci na ostří nože by
skutečně mohlo vyvolat třetí světovou válku. Já ani většina lidí ji
nechce, takže ti, co tvrdí „proboha, on se chce domluvit s Rusy“, si asi
říkají „proboha, proč není ta válka“.

Ale některé bývalé státy Sovětského svazu, především pobaltské země,
ale i další země východního bloku mají z Ruska strach, zejména po anexi
Krymu a jejich zapojení do konfliktu na východě Ukrajiny. Co pro ně tedy
případné sbližování USA a Ruska může znamenat?

Jakákoli agrese Ruské federace je z toho, co čtu, co studuji, podle mne jen
vyvolávání vášní. Rusové si jsou velmi dobře vědomi, že jakékoli
takováto agrese by vyvolala odpověď Západu a Ameriky, ať už je tam Trump,
nebo tam není Trump. Podle mne i Trump by reagoval velmi ostře. Za druhé si
myslím, že Rusové ani ekonomicky nemají zájem se nějak vojensky angažovat
proti pobaltským republikám, neřku-li na Ukrajině. Domnívám se, že
Rusové nemají zájem, aby se povstalecké oblasti připojily k Ukrajině.
Proč by měli? Rusům postačí, ať mají jen autonomii a ať je ruskému
obyvatelstvu zaručeno, že budou moci normálně žít. A už vůbec si
nemyslím, že by hrozil vpád Ruska do střední Evropy, ani do Polska,
protože by následovala taková reakce, že by došlo ke třetí světové
válce. A to ani Rusové, ani nikdo jiný nemůže potřebovat.

Ale ukazuje se, že Donald Trump po zvolení prezidentem a Donald Trump ve
volební kampani jsou dvě různé osoby. Od některých slibů pomalu ustupuje,
svoji velmi drsnou rétoriku mírní. A někteří jeho spolupracovníci už v
době kampaně měli na řadu problémů jiný názor. Dá se v takové situaci
vůbec předvídat, jakou cestou se bude nová americká administrativa ubírat?

Amerika je Amerika a jakýkoli její prezident bude hájit americké zájmy.
Pokud Spojené státy dospějí k názoru, že Rusko je překážkou jejich
zájmů, pak tu politiku příliš nezmění. Ale pokud dospějí k názoru, že
s Ruskem lze spolupracovat třeba i v oddělených oblastech, že není potřeba
se hnát do nějaké války, pak budou rozhodně vyjednávat, protože
vyjednávání přece neznamená, že se podřídím diktátu někoho jiného.
Musím najít takový postoj, který bude vyhovovat nejen mně, ale který bude
výhodný pro obě strany.

Bývalý starosta New Yorku Rudy Giuliani, který je blízkým spolupracovníkem
Donalda Trumpa, připustil znovuoživení otázky výstavby protiraketové
obrany v Česku a Polsku, zavedení jaderného štítu má být součástí
širší snahy ukázat Rusku silnou pozici USA. Podle českého premiéra
Bohuslava Sobotky je to „sci-fi, které se nenaplní“. Výstavba radaru by
podle něj zhoršila vztahy s Ruskem, což by prý bylo kontraproduktivní v
době, kdy je třeba řešit především konflikt v Sýrii. Co si myslíte o
zmrtvýchvstání myšlenky radaru v Čechách?

Málokdy souhlasím s premiérem Sobotkou, ale domnívám se, že v této věci
má pravdu, že v současné době je to za prvé technicky zbytečné a za
druhé politicky neúnosné. Technicky zbytečné i proto, že si pamatuji doby,
kdy se vyhledávalo vhodné místo pro postavení radaru, a Brdy byly skutečně
jediné místo, kde by se mohl normálně postavit. Ale Brdy jsme předali, dnes
je tam chráněná krajinná oblast, už vidím, jak tam někdo vykupuje pozemky
pro radar. Navíc existuje radarově odpalovací základna v Rumunsku, další
raketová základna bude v roce 2018 dokončena v Polsku, další radar je v
Turecku, takže nevidím důvod, proč by měl ještě jeden radar existovat v
Čechách. Možná, že si pan Giulliani myslí, že by to tady lidé
přivítali a že by to byla vzpruha pro americké cítění ve střední
Evropě. Ale to by znamenalo, že nemá dobré informace a že by byl brzy
vyveden z omylu.

Ve volební kampani Donald Trump postrašil spojence v NATO výrokem, že by
negarantoval ochranu spřátelených zemí z NATO, které by byly napadeny.
Amerika by podle něj pomohla jedině té zemi, která by naplnila své
povinnosti vůči alianci. Dnes Američané platí největší díl výdajů
NATO a proto také, jak jste sám už v minulosti prohlásil, nejvíc
ovlivňují politiku NATO. Změní se po jeho nástupu Severoatlantická aliance?

Myslím, že evropští členové NATO s výjimkou Britů zpohodlněli. Ještě
nedávno se říkalo, že žádné nebezpečí nehrozí a zpravodajské služby
nás přesvědčovaly, že minimálně pět let dopředu budou vědět, kdyby se
něco stalo, abychom začali zbrojit. Ale dnes je situace ve světě úplně
jiná, zásadně se změnila. Takže zvýšení výdajů na obranu v evropských
státech je určitě na pořadu dne. A nemusí to být hned dvě procenta HDP,
ale musí to být takové výdaje, které dokáží jednotlivé armády dostat
na úroveň, která je potřeba, protože je – například v České republice
– dlouhodobě zanedbaná. A za druhé možná by to přispělo i k emancipaci
Evropy, i když v současnosti nevidím příliš reálně, vzhledem k
neexistenci společné zahraniční politiky, nějakou společnou evropsku
armádu, ale pomohlo by to k většímu a silnějšímu postavení evropských
států v NATO. Pokud říkám, že je potřeba silnější armáda, není to
proto, že bychom se měli bránit nějaké ruské invazi, ale proto, že
situace ve světě není růžová. Když se podíváme na jih a na terorismus,
je to zcela logické. Ano, v tomhle souhlasím s Trumpem. Pokud Spojené státy
platí nejvíc, pak ostatní státy nutně plní to, co je výhodné pro
Spojené státy.

Česká republika dosáhne podle ministra obrany Martina Stropnického
požadované úrovně výdajů na armádu až někdy v roce 2025. Když jste
řekl, že souhlasíte s premiérem Sobotkou v pohledu na radar, souhlasíte s
ním i v tom, že nemá smysl najednou zvýšit výdaje na armádu až na dvě
procenta HDP, jak jsme se zavázali, protože by obrana nebyla schopna tolik
peněz dřív utratit?

Je to opravdu složitější problém. Kdyby se teď peníze pro armádu
zvýšily na dvě procenta nebo i na jeden a půl, byly by to vyhozené peníze,
protože resort obrany je není schopen normálně utratit. Tady totiž podle
mého názoru dlouhodobě chybí legislativní podpora vyzbrojování armády.
Já čtu od pánů poslanců, jak chtějí více kontrolovat vyzbrojování,
čtu, jak je potřeba zvýšit obranyschopnost, ale nevidím, že by někdo
našel odvahu a dal takový impuls, že by se zabezpečil celý proces
legislativně. Například při pořízení obrněného transportéru by měl
být dlouhodobý program, který by zajistil celý životní cyklus výzbroje,
od vývoje a výzkumu, pokud by se dělal v České republice, přes nákup,
provoz a vyřazení, což je několik desítek let. Vlády se po čtyřech
letech střídají, parlament se obměňuje a nikde není dáno, že když se
dnes něco pořídí, bude pak dostatek peněz i na pohonné hmoty, munici atd.
To se nezmění, dokud se nepřejde na systém, kdy velké výzbrojní programy
budou dány zákonem, schváleny parlamentem a parlament bude zároveň
odpovídat za to, že na tyto výzbrojní programy budou finanční potřeby
vyčleněny. A pak je také otázkou poslanců, a ne vojáků nebo ministra
obrany, pokud peníze ve státě dojdou. Dnes se máme dobře, ekonomika jde
nahoru, ale za pět let to může být jinak, a pak parlament musí zákon
změnit, ubrat počty, snížit množství atd. Ale dokud tohle nebude, budeme
nakupovat a za pár let zjistíme, že nemáme na provoz. Jedno souvisí se
vším. Je potřeba stanovit pevnou základnu, nejlépe legislativní, nejen
zvýšit kontrolní pravomoc, ale i odpovědnost parlamentu. Navíc plánovat v
armádě podle HDP je podle mne velmi riskantní. Plánovat v armádě se má na
absolutní čísla s přičtením inflace. Dneska 1,1 procenta je třeba
padesát miliard, ale za pět let to může být jen pětačtyřicet.

Severoatlantická aliance se rozhodla rozmístit v pobaltských zemích –
Estonsku, Lotyšsku a Litvě – a také v Polsku celkem čtyři prapory,
každý kolem tisíce vojáků, a jeden rotační vícenárodní prapor na
posílení obrany a odstrašení případného útočníka. Nemohou se teď po
změně v čele USA a případném sblížení s Ruskem změnit plány NATO,
pokud na to Rusko bude tlačit?

NATO bylo před pěti, deseti lety organizací, která v podstatě hledala smysl
své existence. Od obranné organizace se postupně stávala jakýmsi
politickým nástrojem pro diskuse. Když to řeknu cynicky, pro NATO byly
události na Ukrajině obrozením, protože najednou opět získalo nepřítele.
Předtím se nepřítel hledal velmi těžko. Nedomnívám se, že by došlo k
příliš velkým změnám v nasazení vojsk na hranici s Ruskou federací, ale
rozhodně by mohlo dojít k nějakým domluvám ke zvýšení důvěry. To by
myslím bylo to, co by mohli prezident Trump a prezident Putin udělat.

Pomůže zlepšení vztahů mezi oběma šéfy těchto velmocí nastartovat i
obrat v případě Sýrie? Trump nedávno naznačil, že vidí diktátora země,
Bašára Asada, jako menší zlo než povstalecké skupiny, z nichž některé
mají islamistické sklony.

Donald Trump řekl, že bojovat s ISIZ a zároveň s Asadem je nesmysl. Z toho
vyplývá, že pokud je pragmatik a logik, měl by se domluvit s Rusy a
společně bojovat proti Islámskému státu. To znamená snažit se rozdělit
tu stovku i víc islámských skupin a hnutí, které v Sýrii jsou, stanovit
jasně a domluvit se s Rusy, které skupiny tvoří jakési opoziční jádro
Asadovi, nemají žádné plány, které by se týkaly rozšiřování nebo
vývozu terorismu,a ty by pak mohli podpořit společně s Rusy a ostatní s
Rusy zničit. Jiná cesta tam neexistuje. Někteří politici o některých
povstaleckých skupinách říkají, že sice jsou to zlí lidé, ale „naši
zlí lidé“. S touhle politikou je nutné přestat, protože ti „naši zlí
lidé“, kteří byli v Afghánistánu, jsou najednou ti špatní zlí lidé. A
ono se to tak bohužel stává. Takže domluva a spolupráce USA s Rusy v Sýrii
by byla ta cesta, kterou by bylo třeba nastoupit. Jednou už musí v Sýrii
nastat klid a jinak než domluvou jednání a zničení těchto teroristických
organizací to nebude. Ať pak proběhnou volby za široké mezinárodní
účasti, ať opozice a Asad ukáží, co v nich je, a ať se lidé v Sýrii
rozhodnou.

Vztahy Washingtonu a Moskvy se zhoršily po ruské anexi Krymu a pak i po
podpoře ruské armády syrského prezidenta Bašára Asada v konfliktu v Sýrii.
Donald Trump prohlásil o konfliktu na Ukrajině, že se tento problém dotýká
Evropy mnohem více než USA a že jsou to právě evropské země, kdo ho musí
řešit v první řadě. Objevují se spekulace, že Spojené státy americké
po jeho nástupu do funkce mohou zrušit protiruské sankce nebo dokonce uznat
Krym. Jak se pak zachová Evropa?

Velmi mě pobavilo vyjádření paní Mogheriniové (šéfka evropské
diplomacie – pozn. red.), že ať se Spojené státy americké rozhodnou
jakkoli, Evropa sankce dodrží. Docela jsem se nasmál, protože kdyby Spojené
státy sankce zrušily a Evropa na nich trvala, urychlilo by to jen rozpad
Evropské unie.

Takže si myslíte, že porušování mezinárodních dohod nakonec Rusku projde?

Jestli myslíte konkrétně Krym, tak určitě. O tom jsem přesvědčen. Tak
jako nám na Západě prošlo Kosovo, v případě Rusů to bylo s daleko
menším krveprolitím. Pokud jde o opolčenecké oblasti na Ukrajině, jak
říkám, Rusové budou velmi spokojeni, když se jim podaří dosáhnout
nějakého statusu pro tyto oblasti, když se jim podaří dosáhnout toho, že
ruskojazyční obyvatelé budou mít svá práva, nebudou pronásledováni, a
zůstanou v rámci Ukrajiny. Nemyslím, že by Rusové chtěli tyto oblasti
nějakým způsobem anektovat nebo obsadit. Krym je úplně jiná situace. Ten
vznikl kvůli hlouposti a neschopnosti ukrajinských politiků, když začali
hovořit o tom, že vyženou ruskou flotilu ze základen, kdy se obrovsky
většinové ruskojazyčné obyvatelstvo dozvědělo, že nebudou moci mluvit
rusky a podobně. Tím to začalo. Žádný stát by tohle netoleroval,
netolerovaly by to ani Spojené státy, kdyby byly v situaci Ruska.

Nastoupí podle vás nová americká administrativa v budoucnu tvrdší politiku
Spojených států vůči Číně? Podle Trumpa Čína svou nepoctivou obchodní
politikou „znásilňuje“ Spojené státy. Ve volební kampani proto slíbil
zavést drastická cla na dovoz z Číny, což by podle odborníků mohlo
znamenat začátek obchodní války mezi dvěma největšími ekonomikami světa.

Otázka Číny není čistě politická, ale i obchodní. A v tom má Trump
zřejmě velmi dobré zkušenosti. Když se podíváte na průzkumy, ukazuje to,
jak elity v Čechách jsou mimo mísu. Asi před půl rokem proběhl výzkum v
Americe, kde se ukázalo, že obavy obyvatel USA z Ruska jsou v pořadí asi až
na osmém místě. O dvě místa byly obavy z Číny, ale nejvíc se tam bojí
terorismu a ekonomických problémů. Takže prostí Američané se nebojí
Ruska, bojí se vněčeho jiného, a daleko víc Číny než Ruska. A z toho
bude vycházet zřejmě i Donald Trump.

Jak moc a jak rychle se projeví změny, ke kterým dojde ve Spojených státech,
v Evropě a v České republice?

Domnívám se, že k žádnému zemětřesení nedojde. Prezident Trump se bude
určitě snažit plnit to, co říkal, ale bude omezen různými dalšími vlivy.
Pokud se mu podaří splnit hlavní věci, které sliboval, bude to pro něj
úspěch. Myslím si, že se víc bude orientovat na otázky vnitropolitické,
že může dojít k tomu, že se Amerika víc soustředí na sebe než na
ostatní svět, ale v geopolitice se moc nezmění. Tam, kde bude cítit
ohrožení, tam budou Spojené státy vystupovat velmi ostře, a možná
ostřeji než za Obamy.

Jak si tedy vysvětlujete to velké zděšení, které zavládlo v Bruselu i v
dalších členských zemích Evropské unie?

Je to stejné jako u brexitu. Prostě média a elity si vytvářejí obraz,
který se jim líbí. Bez ohledu na to, co si myslí lidé. Když se dívám na
sociální sítě a internet, většina lidí má úplně jiné názory, než
mají naše elity a média. Když jsem byl v Rusku, obdivoval jsem jejich
propagandu vůči Západu, ta byla velmi silná. To, co u nás bylo používáno
vůči Rusům, bylo nesrovnatelné, osmdesát ku dvaceti procentům. Dneska je
to padesát na padesát. Prostě informační válka zuří a u nás podle mne
zuří takovým způsobem, že to lidi otráví. Dobře to okomentoval můj
oblíbený Friedman (americký politolog a publicista – pozn.red.), když o
brexitu řekl, že je to prohra elit a ukázka jejich neschopnosti porozumět
voličům.

Pokud souhlasíte s tím, že brexit, ale i zvolení Trumpa byl výsledek boje
proti elitám, může to pokračovat i ve volbách v evropských zemích, kde
lidé také nejsou spokojeni s postupem Bruselu i představitelů svých zemí k
migrační krizi?

Když Jean-Claude Juncker prohlásí, že musíme Trumpa vychovat, tak se směju.
Jak ho chce zrovna on vychovávat? Pokud lídři Evropské unie nezmění svůj
přístup, tak se rozhodně něco podobného bude opakovat v Evropě. Možná se
to bude brzy opakovat ve Francii, v Rakousku. Když se podíváte na výsledky
prezidentských voleb v Bulharsku a Moldávii, uvidíte, že tam už lidi
začali protestovat proti tomu, co bylo dřív. Bohužel. Nebo možná bohudík.
Nevím.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť