Question:
Ukrajina prosí Estonsko nepředávat Rusku rezavý meč epochy Vikingů

Ukrajina prosí vládu Estonska nepředávat Rusku meč epochy Vikingů. Rarita
se nachází ve špatném stavu, meč je rezatý. Podle slov Kyjeva byl nalezen
ve Volyňské oblasti, informuje v pátek Estonská televize.

Estonští celníci na začátku týdne objevili během kontroly jednoho z
nákladních vozů na přechodu Luchamaa na hranici s Ruskem meč epochy
Vikingů. Zkonfiskovali ho. Meč byl objeven v nákladním voze s ruskou
poznávací značkou. Za volantem seděl občan Běloruska. Řidič neměl
povolení raritu převážet. Pravděpodobně vezl meč do západní Evropy na
prodej.

Podle závěrů specialistů z oddělení ochrany památníků minulosti
Estonska byla zbraň z 10-11. století nalezena nejspíše na severu Ruska.
Ovšem podle slov Kyjeva byl meč jako první objeven ve Volyňské oblasti. Je
to vzácný nález. Cenu meče ale snižuje fakt, že místo jeho nalezení
není známo. Nalezený meč je rezatý, ale jeho cena po restauraci může v
aukčních síních dosáhnout až 17 tisíc euro. Ze začátku se Estonsko
chystalo předat nález Rusku.

„Dostal jsem zprávu z Kyjeva. Spojil se se mnou spolupracovník našeho
ministerstva kultury, který se tímto případem zabývá. Po rozhovoru s ním
jsme si přečetli zprávu na vašich stránkách a prostudovali publikaci na
muzejním portálu Ukrajiny, kde se podrobně popisuje příběh meče, který
byl nalezen na Volyni a poté zmizel. Nyní se do případu zapojuje i naše
Ministerstvo zahraničí. V takové situaci považujeme za důležité alespoň
pozastavit proces předání nálezu," řekl velvyslanec Ukrajiny Viktor
Kryžanovskij estonské televizi.

Řekl, že Ukrajina prosí Ministerstvo zahraničí Estonska nespěchat s
předáním meče Rusku do té doby, než se vyjasní okolnosti minulosti rarity.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
FBI slíbilo, že prodlouží vazbu Rusů ve třetích zemích

Spojené státy se nechystají upustit od praktiky věznění Rusů ve třetích
zemích v případě, že jsou jim předložena obvinění, oznámil ve čtvrtek
ve Sněmovně představitelů Kongresu USA ředitel FBI Christopher Wray.

Wray rázně odpověděl na otázku o tom, že USA budou v takovém případě
věznit osoby na území třetích zemí.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Na MO RF popřeli obvinění ruských VKS z útoků na předměstí Damašku

Ruské ministerstvo obrany popřelo informaci o útocích ruských VKS na
obytné čtvrti nedaleko Damašku, která se objevila v zahraničních médiích,
oznámil oficiální mluvčí resortu.

Turecká agentura Anadolu informovala o tom, že ruská letadla údajně
bombardovala předměstí Damašku Východní Ghúta a Duma.

„Letadla ruských vzdušných a kosmických sil 7. listopadu v uvedené
oblasti nelétala a tudíž tu ani neútočila. Informace, která se objevila v
médiích, je další falzifikací," praví se ve zprávě ruského ministerstva
obrany.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Radiační mrak nad Českem. Kdo v tom má prsty? Názor

Česká republika čelí záhadnému radioaktivnímu znečištění. Jsme v
nebezpečí? Sputnik hledal pravdu o záhadném oblaku radionuklidů.

Nad Evropou se v posledních týdnech pohybuje oblak radioaktivního
znečištění. Zvýšení, jak vědci zdůrazňují nepatrné, úrovně
radioaktivního ruthenia 106 (Ru-106) bylo zjištěno ve vzduchu na území
Rakouska, Francie, Německa, Itálie a Švýcarska. Ale také České republiky.

Přehnaná ochrana před radiací by byla zbytečná také proto, že, jak
zdůrazňuje Státní ústav radiační ochrany, koncentrace Ru-106 je z
hlediska ochrany zdraví zanedbatelná. Naměřené hodnoty se pohybovaly na
minimu. Občané naší republiky by byli v nebezpečí v případě, pokud by
hodnoty radioaktivního znečištění byly milionkrát vyšší.

Velkou neznámou je zdroj úniku. České úřady zabývající se jadernou
bezpečností jsou přesvědčeny, že nejde o výbuch jaderného reaktoru,
neboť další umělé radionuklidy v ovzduší nalezeny nebyly. Když ne nový
Černobyl, tak tajný test atomovky? Bez obav. Vědci vylučují, že by se
ruthenium 106 objevilo ve vzduchu následkem výbuchu jaderné zbraně.

Experti poukazují na to, že mimo jaderný průmysl lze Ru-106 nalézt v
medicíně, kde se používá při léčbě nádorů oka. Rovněž může být
použito v radionuklidových termoelektrických generátorech, které napájí
různá autonomní zařízení v nepřístupných lokalitách jako například
satelity nebo navigační majáky.

A teď to hlavní. Jak je nedobrou tradicí, okamžitě se objevily spekulace,
že oblak radioaktivního znečištění přiletěl z Ruska. Podle
francouzského institutu pro ochranu před radiací IRSN se ruthenium 106
objevilo nad Evropu kvůli nehodě v jednom z jaderných zařízení v Rusku
nebo v Kazachstánu. Jak předvídatelné. Kde jinde, že?

Sputnik se proto zeptal přímo na Státním úřadu pro jadernou bezpečnost,
jestli je možné přímo určit Rusko jako zdroj radioaktivního znečištění
nad naší republikou. Odpověď je úplně jiná, než ta, s níž se vytasili
francouzští experti.

"Vzhledem k tomu, že se viník události stále nepřihlásil a výsledky
analýz jsou pouze předběžné, nepouštíme se do spekulací," řekla naší
redakci Miroslava Leflerová, vedoucí oddělení strategie Státního úřadu
pro jadernou bezpečnost.

Zanechme proto planých obav a nemístných dohadů. Nemusíme se bát ani
tajemného rutheniového oblaka, ani přísně tajné exploze kdesi v Rusku.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Konečná udeřila: Evropští politici straší rozpadem EU, když nepřijmeme
jejich řešení. Na kvóty jsem už alergická. Jejich návrhy jsou často
neskutečně blbé

CIVILIZACE A MY Názory lidí ignorují a návrhy hází pod stůl. „Brusel by
se měl v prvé řadě obávat toho, že nemá kontakt s lidmi a není schopen
jim naslouchat,“ říká europoslankyně Kateřina Konečná (KSČM) v
rozhovoru pro ParlamentníListy.cz. Zavírání hranic podle ní nezpůsobí,
že by se k nám začali hrnout uprchlíci. Zároveň ale připouští: „V
případě nějakého vyostření situace v Německu by se mohlo stát, že by
se například odmítnutí migranti snažili dostat na naše území. Vláda na
to musí být připravena a případně chránit naše hranice.“

Hradní zahraničněpolitický expert Hynek Kmoníček tvrdí, že v migrační
krizi jde Evropě o existenci. A není sám. I Donald Tusk hovořil o možnosti
rozpadu EU coby pravděpodobnějším, než kdy jindy. Tak tedy: Schengenský
prostor, euro a EU jako taková. Čemu z toho hrozí rozpad, rozklad, významné
okleštění?

Já bych ráda oddělila dvě věci. Jednak zcela správné varování Hynka
Kmoníčka, že dnešní krize EU není jen tak nějakým běžným
dohadováním se, ale jde o zachování dlouhodobé existence Evropy. Ovšem
evropští politici se podle toho nechovají, neuvědomují si závažnost
situace a jsou laxní. Na druhé straně evropští politici každou chvíli
straší, že pokud nepřijmeme jimi prosazované řešení, tak hrozí rozpad
EU (například pokud nepřijmeme uprchlické kvóty) – na to už jsem
alergická, protože jejich návrhy jsou často neskutečně blbé. A teď ke
konkrétním ohrožením. Ano, schengenskému prostoru hrozí výrazné omezení,
pokud se urychleně nezastaví proud migrantů. Euro nevidím v bezprostředním
ohrožení, ačkoli se domnívám, že pro některé zejména jižní státy
není vhodné, jak ukázala krize z minulých let.

Pro některé by rozpad EU byl katastrofou, pro některé požehnáním.
Dovedete si představit lepší Evropu bez EU? Jak by naše země dokázala
hospodářsky obstát bez EU? Stala by se „kořistí Ruska“, jak slyšíme v
podstatě pokaždé, když se o rozpadu EU mluví?

Ačkoli jsem kritická k fungování EU, je nezodpovědnost si myslet, že
rozpad EU by byl požehnáním. Země Evropské unie jsou natolik provázané,
že rozpad Evropské unie by se projevil výrazným poklesem hospodářské
aktivity a tím i zaměstnanosti. Co si ovšem dokážu představit, je lepší
fungování Evropské unie. Evropu demokratičtější, Evropu
transparentnější, Evropu budovanou zdola zájmy lidí a nikoliv zájmy
velkých firem či bank. Nebojím se, že bychom se stali „kořistí Ruska“
– to je nesmyslné strašení některých evropských politiků, o kterém
jsem mluvila v předchozí otázce. Objeví se vždy, když jim dojdou argumenty.
Je smutné, že se k podobnému strašení uchyluje i český premiér.

Francie, Británie, Dánsko, Nizozemí, Maďarsko, Polsko... Ve všech těchto
zemích existují výrazné politické síly, které se odklánějí od
hlavního proudu evropského myšlení. Chtějí výstup svých zemí z EU,
případně navázání větší spolupráce s Ruskem. Měl by se Brusel
některých z nich obávat? Kterých nejvíc?

Brusel by se měl v prvé řadě obávat toho, že nemá kontakt s lidmi a není
schopen jim naslouchat. Např. díky Lisabonské smlouvě zavedl evropské
občanské iniciativy, které měly dát možnost občanům podílet se na
vytváření legislativy EU, ale všechny návrhy těchto občanů buď ignoruje
(Stop TTIP – podpořilo skoro 3 miliony lidí), nebo je hází pod stůl (Právo
na vodu – skoro 2 miliony podpisů). Lidé rozdávají ve volbách karty a
politici podle nich musí hrát. Nemůžeme přeci „bránit“ demokracii tím,
že stejně jako německý ministr financí naznačíme, že volby nemohou
měnit politiku země. Osobně se mi sice nezamlouvají strany, na které
narážíte, ale s nimi je zapotřebí se utkat ve volebních kláních v
jednotlivých členských státech.

Liberálně orientovaní pozorovatelé vybízejí k začlenění co
největšího počtu migrantů do Evropy, „jestřábi“ naopak varují před
nepokoji či občanskou válkou, kterou „neevropané“ v Evropě vyvolají a
před kriminálními a sociálními problémy. Zaměstnavatelské svazy
považují imigraci za produktivní, někteří ekonomové však varují, že
pracovních míst, hlavně nekvalifikovaných, bude v budoucnu ubývat a
imigranti budou zátěží. Tak co je tedy v tomto směru pro Evropu dobré?

Nesdílím vítací kulturu, která se naivně raduje z příchodu uprchlíků
do zemí EU. Ani není pravdivé tvrzení, že potřebujeme v EU novou pracovní
silu. Nás naopak čeká velmi složité přizpůsobení novému trendu tzv.
průmyslu 4.0, které bude znamenat znatelný úbytek pracovních míst na
méně kvalifikovaných pozicích z důvodu nového nástupu robotizace.
Nicméně nesmíme v sobě potlačit lidskost. Je třeba pomoci lidem, které
vyhnala válka z domovů, ale je třeba pomáhat, co nejblíže místu konfliktu,
aby se mohli vrátit do svých domovů po skončení války. Je třeba zajistit
důstojné podmínky v uprchlických táborech. : Situace v Evropě ve věci
imigrantů se začíná vyhrocovat – zatím jen v Řecku, na
řecko-makedonské hranici a částečně v Rakousku a Bavorsku, které hovoří
o přivírání hranic. Slýcháme o humanitární katastrofě, ale i o
bezpečnostních hrozbách ze strany migrantů, mezi kterými mohou být
vycvičení vojáci či teroristé. Co v celé věci spatřujete vy?

Já vidím hlavně chyby v zahraniční politice, důsledky bezhlavého
vojenského jednání některých států NATO, nedostatečně efektivní
rozvojovou pomoc a trestuhodně špatnou poválečnou rekonstrukci některých
států. Osobně vidím největší problémy EU a i jednotlivých členských
států v pozdní reakci, v neschopnosti se dohodnout, v nátlakové politice,
ve svalování viny na druhé.

Uprchlická krize už trvá skoro rok. K nám zatím uprchlíci nechtějí,
někteří analytici ovšem straší, že série uzavírání hranic by to mohla
změnit. Slýcháme o nelidském přístupu Čechů, kteří uprchlíky masivně
nechtějí. Jak to celé pro náš národ dopadne? Jak obstojíme?

Samotné zavírání hranic nezpůsobí, že by se k nám začali hrnout
uprchlíci, ale v případě nějakého vyostření situace v Německu by se
mohlo stát, že by se například odmítnutí migranti snažili dostat na naše
území. Vláda na to musí být připravena a v případě potřeby zajistit
ochránu našich hranic. Já si nemyslím, že Češi se chovají nelidsky –
lidskoprávní organizace a ombudsmanka zveličují problémy, které
nevyhnutelně přicházejí, když se nečekaně objeví větší množství
uprchlíků v uprchlickém zařízení či na hranicích. V České republice se
integrovaly stovky tisíc Vietnamců a Ukrajinců a žádné napětí to
nevyvolávalo. Češi mají oprávněný strach z nové neznámé muslimské
migrace, ale ani tento strach nám nesmí bránit v racionální debatě ve
velmi citlivém tématu. Takže doufám, že se v debatách vyhneme
emocionálním výkřikům, které k racionalitě mají daleko.

V Sýrii bylo dojednáno příměří, kterému nikdo příliš nevěří.
Západ obviňuje Rusko z brutálního postupu majícího za cíl udržet za
každou cenu u moci Bašára Asada. Rusko zase obviňuje Turecko z podpory
Islámského státu a naznačuje, že by Západ, Turecko a Saúdská Arábie v
rámci „plánu B“ mohli obsadit části Sýrie. Kde je pravda? A hlavně,
kde je budoucnost válkou ničené Sýrie?

Budoucnost Sýrie vidím v nezávislém unitárním sekulárním státu, do
kterého se navrátí jeho občané a budou společně pracovat na mírovém
rozvoji země. Sýrie je nešťastný propletenec zájmů několika velmocí a
to dělá řešení situace neskutečně těžké. Ustoupit budou muset všichni.
A takto cynické chování velmocí jsme tu již dlouho neměli.

„Náš muž v NATO“, generál Petr Pavel, označil Rusko za větší
bezpečnostní hrozbu než Islámský stát. NATO přisouvá vojska k ruskému
území, z Pobaltí, z Polska i odjinud slýcháme, že Rusko je i nadále
hrozbou pro Evropu. Je tomu tak? Berete vážně odhady tvrdící, že při
obsazení Pobaltí by NATO nestihlo reagovat? Či spíše hrozbu „hybridní“
války proti EU spočívající v podpoře stran a politických názorů obecně
usilujících o rozpad EU a příklon jejích členských zemí k Rusku?

Odmítám tuto hysterii některých kruhů o hrozbě Ruska, to je stará optika
studené války. Rusko se chová jako sebevědomá velmoc, ale není hrozbou pro
Evropskou unii. Situace Ruska jako takového může vypadat zneklidňujícím
způsobem kvůli problémům s cenou ropy, která podráží ruské
hospodářství. Lidé sice Putinovi věří, nicméně... Ani Rus nemusí
vydržet všechno. Máme se bát rozpadu Ruska? Vnitřních konfliktů?
Příchodu někoho ještě více vyhraněného vůči Západu? Obnovení
konfliktu na Ukrajině nebo začátku jiné války za účelem vybuzení
vlastenectví a zakrytí vnitřníc problémů? Jaké faktory v „ruské“
problematice jsou běžně opomíjeny?

Jistěže současné ceny ropy způsobují Rusku nemalé ekonomické problémy,
ale nedomnívám se, že by to mělo způsobit takové problémy, které by
vedly k důsledkům, které zmiňujete. Já naopak do budoucna vidím velký
potenciál pro české firmy exportovat do Ruska a investovat v Rusku. A
zároveň vidím v Rusku důležitého partnera Evropské unie.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Média: Indie schválila nákup tanků T-90 v Rusku

Komise indického ministerstva obrany pro nákup obranných prostředků
schválila smlouvu s Ruskem o dodávce 464 tanků T-90, informoval list Times of
India s odkazem na zdroj ve vojenském úřadu.

Zasedání komise se konalo včera. Podle listu očekává indická strana, že
částka smlouvy bude činit přibližně dvě miliardy dolarů. Jde o tanky
modelu T-90MS. V Indii se plánuje licenční montáž těchto bitevních
vozidel.

Komise rovněž schválila několik dalších smluv, včetně o nákupu 83
stíhaček Tejas Mark-1A indické výroby, přibližně za sedm miliard dolarů.
Indie má dnes ve výzbroji pouze dvě tyto stíhačky. Do roku 2018 má být
sestaven první oddíl z 20 strojů, dalších 83 letadel modernizované verze
Mark-1A dostane armáda v letech 2020-2026.

Byly také schváleny plány na nákup 598 indických bezpilotních strojů a 15
lehkých helikoptér, rovněž vyrobených v Indii. Celková hodnota obchodů
činí 12 miliard dolarů.

Korporace Uralvagonzavod sdělila již v roce 2015 agentuře RIA Novosti, že
Dillí projevuje zájem o tanky T-90MS. Má již dnes ve výzbroji ruské T-72 a
T-90.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Turčynov očekává, že nová administrativa USA předá Kyjevu smrtící
zbraně

Tajemník ukrajinské Rady národní bezpečnosti a obrany Oleksandr Turčynov
doufá, že nová administrativa prezidenta USA přijme kladné rozhodnutí
týkající se předání smrtících zbraní Ukrajině.

„Pokud si vzpomínám, je to už třetí rozhodnutí (kongresu)…Myslím si,
že nová administrativa by měla toto rozhodnutí podpořit," prohlásil
Turčynov v interview pro ukrajinský zdroj LB.ua.

Tajemník ukrajinské Rady národní bezpečnosti a obrany připomněl, že
západní partneři zatím Kyjevu žádné smrtící zbraně nedodali. „Ano,
nepředali nám ani jediný náboj, přestože v roce 2014 bylo naše postavení
obzvlášť těžké," dodal Turčynov.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Velvyslanectví USA odpovědělo na výhrady Moskvy ohledně přístupu
diplomatů na volby

Tvrzení Moskvy, že úřady Spojených států omezují přístup ruských
pozorovatelů do volebních místností, jsou neopodstatněná, řekla RIA
Novosti tisková mluvčí americké mise v Rusku Maria Olsenová.

„Tvrzení ruské strany o tom, že úřady Spojených států brání
činnosti pozorovatelů na volbách, jsou prostě neopodstatněná," řekla
Olsenová, když komentovala postoj ruského ministerstva zahraničních věcí.

„Nótu jsme obdrželi 26. října," potvrdila Olsenová. Podle jejích slov
byli ruští pozorovatelé, mimo jiné i pracovníci diplomatických misí
Ruské federace v USA do volebních okrsků pozváni jako součást mise OBSE.
„Rusko se ale rozhodlo, že se nezapojí (do mise)," řekla Olsenová.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
ISIS v tajném dokumentu nařizuje neútočit na USA

V Iráku byly odhaleny další důkazy o spolupráci mezi USA a ISIS, když
místní milice u Mosulu odhalila dokumenty Islámského státu nařizující
džihádistům, aby na ně neútočili. Během sezóny amerických voleb
WikiLeaks potvrdila, co mnozí už tušili, že americká vláda, nebo
přinejmenším někteří její členové, Islámskému státu nepřímo
pomáhají – když Hillary Clinton dokonce přijímá peníze od těch samých
vlád, které tuto džihádistickou skupinu financují. Přesto se už hlavní
bašta ISIS v Iráku Mosul stala cílem hodně publikované spojené
americko-irácké vojenské kampaně za osvobození tohoto města z jejího
područí.

Ovšem před zahájením této kampaně USA spolu s ISIS financující Saúdskou
Arábií umožnily více než 9 000 militantům bezpečný odchod z Mosulu do
Sýrie. Tento krok naznačuje, že USA na Islámský stát pohlíží jako na
prostředek konečného použití, když přesunují tisíce bojovníků z
Iráku – kde budou USA moci vyhlásit nad ISIS „vítězství“ v této
oblasti, do Sýrie na podporu přetrvávajícího amerického cíle změny
režimu v této zemi.

Dokument odhalený místní milicí nařizuje bojovníkům ISIS, aby v této
oblasti neútočili na koaliční letectvo.

True Activist hlásí:

Nedávný vývoj naznačuje, že spolupráce mezi ISIS a americkou vládou
funguje obousměrně. Jen před pár dny Jednotka ochrany plání Nineveh, tj.
místní milice asyrských křesťanů, učinila v nedávno osvobozeném
iráckém městě Bakhdida 19 mil od Mosulu zajímavý objev. Tato milice
získala dokumenty od tzv. „mobilizačního centra“ Islámského státu,
která ISIS zřizuje ve městech pod svou kontrolou, aby zmobilizoval místní
obyvatelstvo a vycvičil nové rekruty.

Jeden z nalezených dokumentů výslovně bojovníkům ISIS říká, aby na
letouny koalice USA neútočili. Sám tento dokument uvádí: „Je přísně
zakázáno střílet za použití jakýchkoliv zbraní na letouny ve vzduchu bez
ohledu na výšku, ve které letí, i kdyby ten letoun přistával na
střechách domů.“ Tento výnos byl podepsán vůdcem IS Abu Muawiou.

Ač tento výnos mluví o všech letounech v oblasti, tak jedinými aktivními
vojenskými letouny kolem Mosulu jsou letouny americké koalice. Má-li ISIS v
úmyslu udržet se v iráckém Mosulu, proč by jeho území nezkoušela bránit
všemi nezbytnými prostředky? Proč jsou letouny americké koalice vyloučeny?
Odpověď by mohla spočívat v tom, jak jsou koaliční letouny úkolovány k
úderům na cíle Islámského státu, když jsou často obviňovány z úderů
proti místním milicím a iráckým ozbrojeným silám místo ISIS, což činí
jejich neustálou nekompetenci (nebo spolupachatelství, podle úhlu vašeho
pohledu) pro tuto džihádistickou skupinu užitečnou.

Např. minulý měsíc byla u Mosulu koaličními letouny bombardována
provládní irácká milice poté, co úspěšně odrazila útok ISIS, čímž
21 jejích bojovníků zabili a ISIS umožnili, aby si vzala zpátky ztracené
území. To samé se děje v Sýrii, kde americká bombardovací kampaň „proti
ISIS“ umožnila ztrojnásobit rozsah zabraných území, což platilo, dokud
se do konfliktu nezapojilo Rusko, které skutečně v zastoupení syrské vlády
začalo na tábory ISIS útočit.

Potud, pokud zůstávají USA zapojeny do vojenských operací zaměřených
proti ISIS, tak jejich skutečné záměry zůstávají přinejlepším
pochybné, zvláště jestli se objeví další důkazy naznačující
koordinaci mezi nimi.

Zdroj: wire.com

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Vojska USA v Evropě dostanou obrněné vozy Stryker s vyšší palebnou silou

Americká vojska v Evropě budou v roce 2018 vybavena prototypy modernizovaných
obrněných transportérů Stryker, oznámil tematický zdroj Stars and Stripes.

Nový model vozu Stryker vybavený 30milimetrovým automatickým kanónem se
objevil v americké armádě v říjnu. Velení plánuje, že v květnu roku
2018 budou obrněné transportéry s vyšší palebnou silou dopraveny na
základnu v německém městě Vilsecku.

Stars and Stripes s odvoláním na zástupce náčelníka štábu amerických
pozemních vojsk, generála Daniela Allyna oznámil, že obrněné vozy
vybavené výkonnějším dělem místo 12,7milimetrového kulometu byly
vyvinuty, aby mohly efektivněji čelit obdobným ruským zbraním.

Americké útvary v Vilsecku požádaly o dodání více než 80 obrněných
vozů nového typu, zdůrazňuje Stars and Stripes.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
UAZ vyrobí „bochník“ pro skateboardisty

Uljanovská automobilka (UAZ) od roku 2018 začne vyrábět speciální verzi
dodávek UAZ-452, která bude určená pro skateboardisty. Informuje o tom
Avtostat.

„UAZ vždy podporuje sport a aktivní způsob života. A my doufáme, že
naše spolupráce s Federací skateboardingu Ruska pouze začíná. „Buchanka"
není jen zvláštní automobil pro velké společenství skateboardistů, ale i
způsob života. Sportovci milují a oceňují kultovní vůz. Jako
poděkování jsme se rozhodli, že v příštím roce představíme speciální
verzi „buchanky" pro skateboardisty," poznamenal ředitel marketingového
oddělení UAZ Dmitrij Rykov.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Juncker prohlásil, že se Obama zmýlil v odhadu statusu Ruska

Předseda Eurokomise Jean-Claude Juncker by chtěl, aby vztahy mezi EU a Ruskem
přesáhly konvenční rámec, poněvadž se v Evropě nedá bez účasti Moskvy
vybudovat bezpečnostní struktura.

„Dodnes jsem neviděl žádné argumenty ve prospěch neprodleného zrušení
protiruských sankcí. Chtěl bych mít s Ruskem dohodu, která by přesáhla
konvenční rámec s ohledem na to, že bez Ruska nemůže existovat evropská
bezpečnostní struktura," prohlásil Juncker v interview pro televizi Euronews.

„Chtěl bych diskutovat s Ruskem jako rovný s rovným. Rusko není „regionální
mocnost," jak to řekl prezident (USA Barack — red.) Obama. Tento odhad byl
velkou chybou," poznamenal Juncker.

Předseda Eurokomise rovněž zdůraznil, že s Ruskem je třeba jednat jako s
„velkou zemí a hrdým národem." Podle Junckera se má EU ještě hodně toho
dozvědět o „hloubce" Ruska, protože unie je o tom dosud málo informována.

Zdroj: sputniknews.com

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Kremlu informovali o chystané „informační provokaci“ proti Putinovi

Tiskový mluvčí ruského prezidenta Dmitrij Peskov upozornil na to, že v
západních médiích mají být zveřejněna na „nijak neskrývanou
objednávku“ jakási novinářská vyšetřování.

„Exercice pokračují. Pro nejbližší dny připravují další informační
podvrh činící si nároky na objektivnost a senzačnost. Jedná se osobně o (ruského
prezidenta Vladimira) Putina, o pokusy dostat se k jeho rodině, k přátelům z
dětství. O offshorové společnosti a celou řadu podnikatelů, o jejichž
existenci nemá Putin ani ponětí", prohlásil Peskov.

Peskov informoval novináře o dotazech sestavených v podobě výslechu, které
dostává administrativa Kremlu. Dotazy zaslalo mezinárodní konsorcium
novinářských vyšetřování a kromě toho i „dobře známá informační
agentura". Podle údajů Kremlu mají v plánu zveřejnit v nejbližších dnech
„další opusy" v Německu, USA, Velké Británii, Francii, Švýcarsku, Rusku
a několika dalších zemích.

Z hlediska mluvčího Kremlu je tento informační útok spojen s tím, že
určité neziskovky, tajné služby a některá média se už zapojily do ruské
volební kampaně ještě před tím, než vůbec začala.

Moskva je připravena hájit čest a důstojnost právní cestou. Kreml
nevylučuje, že požene média v případě zveřejnění lživých informací
hanobících jméno prezidenta k soudu.

Koncem května roku 2015 se tiskový mluvčí ruského prezidenta rovněž
zmínil o dvou dotazech zaslaných zahraničními médii. Ruskému prezidentovi
tehdy navrhovali, aby „stylem prokurátorského výslechu" vyprávěl o svých
vztazích s podnikatelem Gennadijem Timčenkem.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Kremlu označili za nepřípustnou výzvu k zavedení sankcí proti Putinovi

Tiskový mluvčí prezidenta Ruska Dmitrij Peskov komentoval návrh evropských
poslanců zavést sankce proti Vladimiru Putinovi kvůli případu Naděždy
Savčenkové a prohlásil, že zasahování do soudního řízení není
přípustné.

Polský poslanec Evropského parlamentu Jacek Sariusz-Wolski zveřejnil na svém
Twitteru provolání několika členů Evropského parlamentu k šéfce
evropské diplomacie Federice Mogheriniové s výzvou zavést sankce vůči
prezidentovi Ruska a dalším 28 osobám kvůli případu ukrajinské letkyně
Naděždy Savčenkové.

Naděžda Savčenková se obviňuje z podílu na smrti novinářů VGTRK Igora
Korněljuka a Antona Vološina. Podle údajů vyšetřování, v létě 2014
byla Savčenková k dispozici praporu Ajdar a korigovala palbu ukrajinských
vojsk v Luhanské oblasti. Právě ona poskytla souřadnice pro úder, v jehož
důsledku zahynuli občané Ruska. Poté překročila hranici Ruska bez
dokumentů jako uprchlice. Při kontrole dokladů však byla zadržena pro
identifikaci osobnosti. Prokuratura žádá, aby byla Savčenková odsouzena k
23letému vězení.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Kremlu vzali na vědomí Obamovy výroky o Putinovi

V Kremlu se obeznámili s interview prezidenta USA Baracka Obamy, v němž
vyprávěl o ruském předákovi Vladimiru Putinovi, oznámil v pátek
prezidentův tiskový tajemník Dmitrij Peskov.

Časopis The Atlantic uveřejnil v dubnovém čísle interview Baracka Obamy, v
němž sdělil mj. své dojmy z kontaktu s ruským prezidentem. Americký
předák vytýčil bezúhonnou zdvořilost a upřímnost ruského kolegy, a
zdůraznil, že Vladimir Putin přikládá vztahům s USA větší význam, než
si mnozí Američané myslí.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Stern byl překvapen nezranitelností ruských tanků a křehkostí amerických.
VIDEO

Novinář z německého časopisu Stern porovnal dva videozáznamy zachycující
údery protitankových střel na americký M1 Abrams a ruský T-90 a zjistil,
že ten druhý prokázal mnohem odolnější obrněnou ochranu.

V bojích o Mosul vychází najevo, že koalice v čele s USA má převahu ve
vzduchu, avšak její úspěchy v pozemních operacích jsou dost nevalné. Na
jednom z video zveřejněných teroristy je vidět, jak protitanková řízená
střela zasáhla těžký americký tank M1 Abrams a přeměnila ho v „hořící
kouli," píše Stern.

Střela zasáhla zřejmě nezranitelnější část tanku, prostor na munici. A
přece jen měl šedesátitunový tank zajistit ochranu posádky, vždyť M1
Abrams má dosud ve výzbroji americká armáda. Jenže od roku 1979 nebyl ani
jednou modernizován a nemá moderní ochranné prostředky, jako třeba
vysílačka poruch, která se používá proti řízeným na dálku zbraním,
píše časopis.

Autor článku rovněž připomněl starší video, jež zachycuje zásah
ruského tanku T-90 americkou raketou TOW. T-90 má aktivní ochranný systém,
ale dokonce v situaci, kdy posádka neměla možnost ho použít, zachoval se
tento stroj velice obstojně: střela nedokázala prorazit pancéř a řidiči
se podařilo dostat z kabiny.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Putin konečně začal čistit Medveděvovu vládu a takhle to dopadlo. Putinův
vzkaz ostatním?

Zatímco svět se zájmem sledoval, jak dopadnou prezidentské volby v USA,
Vladimír Putin udělal něco zcela fascinujícího - nechal zatknout Alexeje
Uljukajeva, ministra hospodářství Medveděvovy vlády, na základě
obvinění z vydírání a korupce.

Uljukajev, jehož telefon byl napíchnutý a odposloucháván ruskými
bezpečnostními složkami již od léta tohoto roku, byl zatčen uprostřed
noci spolu se svými 2 miliony amerických dolarů. Putin ho oficiálně vyhodil
druhý den ráno.

Oficiální místa v Rusku uvádí, že Uljukajev si vynutil úplatek 2 miliony
dolarů za ohodnocení, které umožnilo státnímu těžařskému gigantu
Rosněfť odkoupit 50% podílu dalšího ropného gigantu Bašněfť. Uljukajev
se evidentně pokusil zastrašit Igora Sechina, prezidenta společnosti
Rosněfť a osobu blízkou prezidentovi Putinovi a ruských bezpečnostních a
zpravodajských služeb.

Ano, čtete správně: dle oficiální verze dala státní firma úplatek členu
ruské vlády. Dává vám to nějaký smysl? Vysoký vládní představitel má
napíchnutý telefon a je pečlivě sledován Ruskou Federální bezpečnostní
službou více jak rok - dává vám to smysl?

Nedává to smysl ani v nejmenším a ruská oficiální místa si to plně
uvědomují. Ale to je jen oficiální verze. Takže co se to tu vlastně děje?
Vypadá to všechno jako nějaký Putinův vzkaz?

Samozřejmě, že ano!

Vzpomenete si na zkorumpovaného ministra obrany Anatolije Serďukova? Ten byl
nejdříve vyhozen a teprve poté zatčen. Ale tentokrát došlo k zatčení
člena vlády uprostřed noci. Po několik hodin se s ním jeho podřízení
nemohli vůbec spojit a nevěděli, co se mu stalo. Došlo zde k omylu? Těžko.

Způsob, jakým byl Uljukajev zajištěn, byl pečlivě zinscenován tak, aby
byl co největší výstrahou pro ostatní jemu podobným renegátům, kteří
jsou stále u moci, jelikož Uljukajev byl jakýmsi symbolem tzv. “atlantických
integrálů” (čili těch lidí. v Kremlu, kteří chtějí integrovat Rusko
do světového, USA kontrolovaného, bezpečnostního systému): Uljukajev byl
známým liberálem, stejně jako Nikita Bělych, guvernér Kirovské oblasti,
který byl zadržen, za ohromného zájmu médií a veřejnosti, v červnu, za
přijmutí úplatku 400,000 euro. Dokonce bych se odvážil tvrdit, že
Uljukajev by mohl být považován za čelného představitele atlantických
integrálů a za oddaného člena ruské „liberální“ (pro-washingtonské)
sekty, který v minulosti spolupracoval s Jegorem Gaidarem a Alexejem Kudrinem a
byl nyní svržen ruskými “siloviki”, vrcholnými představiteli tzv.
silových rezortů (obrany, vnitro, zpravodajská služba).

Tento poslední fakt vzbudil okamžitý zájem médií a titulek, který se
objevil na populárním webu Gazeta.ru, nemohl být výstižnější: “Siloviki
svrhli Uljukajeva” a doplnili to obrázky klíčových aktérů tohoto dramatu,
včetně drsňáka Sergeje Koroleva, předsedy Výboru pro finanční stabilitu
Ruské federální bezpečnostní služby (FSB) (na obrázku), který zřejmě
stál za Uljukajevovým pádem.

V dubnu jsem prorokoval, že je za dveřmi čistka ve vládě. Musím přiznat,
že jsem to čekal dříve. Je zřejmé, že Putin se rozhodl k akci v době,
kdy měl Strýček Sam co dělat se svými vlastními problémy. Pokud to tak
skutečně bylo, vypovídá to o tom, kolik vlivu stále USA v Rusku mají.
Někteří pozorovatelé si povšimli, že k Uljukajevovu zatčení došlo po
telefonním hovoru mezi Trumpem a Putinem, což vede k domněnce, že Trump mohl
souhlasit s Putinovým postupem. To je, samozřejmě, totální nesmysl, ale
jakákoliv špína na Putina je vítaným materiálem pro příslušníky páté
kolony.

Seznam potenciálních „kandidátů na odstřel“ je ale dlouhý a obsahuje
jména jako vicepremiér Arkadij Dvorkovič, první místopředseda ruské
vlády Igor Šuvalov, guvernérka ruské centrální banky Elvira Nabiullinová,
ministr financí Anton Siluanov a, samozřejmě, předseda vlády Dmitrij
Medveděv. Uljukajev byl jen jeden z mnoha dalších. Ale pořád byl jedním z
hlavních kandidátů na odstřel a způsob, jakým k tomu došlo, musel být
studenou sprchou pro všechny ty zrádce a renegáty uvnitř Kremlu. Samotný
fakt, že Uljukajevův telefon byl tak dlouho odposlouchávaný, je těžko
představitelný a je zřetelným důkazem toho, že nikdo není v bezpečí,
před Putinovými čistkami. A to samo o sobě je skutečně vítaná změna:
každý člen Medveděvovy vlády dostal varování, že je pod drobnohledem
Ruské Federální bezpečností služby.

Jak to bude s Uljukajevem dál, není příliš podstatné. Byl formálně
obžalován, jeho případ bude nadále prošetřován a skončí u soudu (v
současné době je Uljukajev držen v domácím vězení a zůstane to tak
další dva měsíce). Hrozí mu až 15 let za mřížemi a pokuta ve výši
sedmdesátinásobku částky, kterou přijal jako úplatek. Pokud můžeme
soudit ze Serdjukovova případu, který se vyhnul pobytu za mřížemi díky
prezidentské amnestii k 20. výročí ruské ústavy, zdá se, že se Putin
zdráhá k jakékoliv formě odplaty vůči svým nepřátelům. Ale i v
případě, že se Uljukajevovi nakonec nedostane příležitosti nadýchat se
čerstvého vzduchu sibiřské tajgy, jako mocenská figura je vyřízený, a to
je tím, oč jde Putinovi především.

Podstatnou skutečností zde je to, že je možné, aby se během jediné noci
ocitl vrcholný ruský ministr z tepla své kanceláře v cele předběžného
zadržení a absolutně nikdo s tím nepočítal. Opět se setkáváme se 100%
Putinovým stylem: žádná varování, žádné náznaky, jen náhlá, rázná
akce s okamžitými dopady. Jeho „rukopis“ je prostě nezaměnitelný.

Reakce ruských médií byla očekávaná, obzvláště poté, co z tajných
služeb prosákly na povrch informace o tom, že Arkadij Dvorkovič a Andrej
Bělousov byli také vyšetřováni. Anatolij Čubajs například prohlásil,
že byl „naprosto šokován“. Ještě lepší byla reakce předsedy vlády
Medveděva, který pronesl, že tato situace byla „na hranici jeho chápání“.

Bude zajímavé pozorovat, jak zareagují antlantičtí integrálové: pokud se
budou skutečně cítit poraženi, uchýlí se ke komentářům ve stylu
potřeby „boje s korupcí na všech frontách“ a budou se jinak držet při
zemi. V případě, že mají ještě zbytky vůle bojovat, odsoudí to jako „stalinské“
řešení, návrat k čistkám 30. let a „novou kampaň teroru“ proti
demokracii. Západní korporátní média, jejichž jedinou „hodnotou“ jsou
peníze, budou psát, jak jde ruská „tajná policie“ po „úspěšných
byznysmenech“, a jak to poškodí ruskou ekonomiku. V podstatě obdoba
bědování, které jsme všichni již jednou slyšeli, když Putin likvidoval
nechvalně proslulou skupinku Sedmi bankéřů. Vyjádřeno slovy Eltona Johna
„to už vše známe….“

Pokud jde o fanatické, vůči Putinovi nepřátelské, nacionalisty, ti asi
řeknou, že se jedná o slabé a nedostatečné řešení. Roky si pořád
stěžovali na korupci, jak nejsou vyšetřováni vysocí představitelé, a
teď, když se jim jejich přání plní, se najednou jedná o „nepostačující“
kroky. Příliš to ale nevadí, neboť u veřejnosti se těší stejně malé
důvěryhodnosti, jako prozápadní politické strany Jabloko a Parnas.

Všechna hlavní média a političtí komentátoři momentálně Putinovi
tleskají ve stoje. Je to pochopitelné, jelikož to byla média, která celé
měsíce hlasitě a bez přestání upozorňovala na „ekonomický blok ve
vládě“, čímž měla právě na mysli tyto proamerické odpadlíky. Doslova
skoro všichni významní političtí komentátoři si přáli a volali po
čistce v tomto „ekonomickém bloku“ a radikálních změnách v ekonomické
politice Ruska. No, je o jednoho lumpa méně, což je dobrý začátek, ale
zatím není žádných známek toho, že by měly začít padat další hlavy,
nebo že by mělo dojít ke změně ekonomického diskursu Ruska, z
proamerického, na tolik potřebnou politiku vnitřního růstu. A jelikož
známe Putina, neměli bychom očekávat náznaky něčeho, nýbrž rovnou činy.

V Rusku, stejně jako v USA, je daleko jednodušší měnit lidi, než měnit
systém, zatímco jedinou možnou cestou, jak něco skutečně změnit, je
měnit systém samotný, nikoliv lidi. Dosud se Putinovi povedlo zbavit se
několika z řady nejhorších lidí, a zároveň musím uznat, že dostal
několik dobrých lidí dovnitř. Teď, co podstatně kleslo riziko války s USA
a Amerika se nyní nějakou dobu bude zmítat ve svých vlastních problémech,
doufám, že Putin provede velmi energické kroky k pročištění Ruska od
washingtonských přisluhovačů a nahradí je skutečnými patrioty, kteří
konečně učiní z Ruska opravdovou, a i po ekonomické stránce, svrchovanou
zemi.

Zdroj: thesaker.is, zvedavec.org

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Kremlu se podivili nočním proměnám hlavy Ministerstva zahraničí
Británie

Tiskový mluvčí ruského prezidenta Dmitrij Peskov odpověděl na prosbu
žurnalistů okomentovat prohlášení hlavy Ministerstva zahraničí Velké
Británie Philipa Hammonda o tom, že odvod ruského kontingentu ze Sýrie je
možné přirovnat k „přestání bití manželky“.

Jedná se o tweet Hammonda, kde odvod vojsk ruského kontingentu ze Syrské
arabské republiky komentuje pozitivně. „Krok Ruska může být pozitivní,
pokud je částí reálného přání o politické řešení v Sýrii a
pokračování v procesu zastavení palby," napsal britský ministr na svém
Twitteru.

„Pane Hammonde, to znáte ze své vlastní praxe? Nebo to byl zase nějaký
nesprávný překlad?", napsala Zacharovová na své facebookové stránce.

Připomeneme, že ministr zahraničí Velké Británie Philip Hammond dříve
řekl, že se nechystá „chválit Putina za odsun vojsk ze Sýrie". Podle jeho
názoru je to stejné, jako chválit člověka, který přestal „mlátit svoji
manželku".

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Kreml potvrdil smrt pátého ruského vojáka v syrské operaci

V Kremlu fakticky přiznali, že během vojenské operace v Sýrii zahynulo pět
ruských vojenských příslušníků, a nikoli čtyři, jak to dříve
přiznaly úřady, informuje Reuters.

Tiskový mluvčí ruského prezidenta Dmitrij Peskov potvrdil agentuře, že
smrt Fjodora Žuravljova byla přiznána na ceremonii v Kremlu, kde jeho vdově
předali vládní vyznamenání. Další komentář Peskov odmítl.

O tom, že v Sýrii zahynul za nevysvětlených okolností 27letý ruský
vojenský příslušník Fjodor Žuravljov, informovala agentura již v
listopadu 2015. V publikaci byly snímky pohřbu v osadě Palco Brjanské
oblasti. Informace ale nebyla potvrzena úředně.

Zpravodaj Reuters sdělil s odkazem na místní obyvatele, že Žuravljov
sloužil v speciální jednotce, ale na pohřbu bylo oznámeno, že zahynul
během služební cesty na Severním Kavkaze.

Do dneška byli v seznamu zahynulých v syrské kampani čtyři lidé. Je to
placený voják Vadim Kostenko, který spáchal sebevraždu (jeho otec tuto
verzi popřel), velitel sestřeleného tureckým letectvem bombardéru Su-24M
Oleg Peškov, námořní pěšák Alexandr Pozynič, jenž zahynul během
pátrání po Peškovovi, a rovněž vojenský poradce podplukovník Ivan
Čeremisin, který byl smrtelně zraněn při ostřelování syrského
cvičného střediska z minometu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Kreml, Russia Today a Sputnik zvažují údery proti Evropě. Za obvinění z
šíření propagandy

„Ruská federace zvažuje přijetí protiopatření v souvislosti s rezolucí
přijatou Evropským parlamentem namířenou proti ruské propagandě,“ uvedl
tiskový mluvčí prezidentské kanceláře RF Dmitrij Peskov.

V rezoluci přijaté Evropským parlamentem se kromě ruské mediální
propagandy v zemích EU píše i o tom, že Rusko finančně podporuje
opoziční politické strany v Evropské unii. Dále prý skrze navazování
bilaterálních vztahů usiluje o dosažení rozkolu mezi členskými státy EU.

V textu rezoluce je konkrétně odkazováno na ruský televizní kanál Russia
Today, agenturu Sputnik, fond Russkij mir a ruskou pravoslavnou církev.
Všechny tyto subjekty jsou řazené do stejné kategorie jako Islámský stát.

Prezident Ruské federace Vladimir Putin již všem výše zmíněným
mediálním organizacím poblahopřál za dobře odváděnou práci. Učinil tak
v reakci na otázky novinářů týkající se přijaté rezoluce.

„Chtěl bych poblahopřát všem novinářům za dobře odvedenou práci,“
okomentoval rezoluci přijatou Evropským parlamentem ruský prezident, který v
opatření europarlamentu vidí „degradaci představy o demokracii v západní
společnosti“, cituje jeho slova ruský server RBK.

Právníci zastupující informační agenturu Sputnik a ruský kanál Russia
Today již údajně zvažují možnost obrácení se na Evropský soud pro
lidská práva. Domnívají se totiž, že evropští poslanci přijetím
zmíněné rezoluce narušili normy v oblasti lidských práv a svobody tisku.

„Rezoluce Evropského parlamentu je přímým narušením svobody užívání
prostředků k šíření informací a lidských práv. V této souvislosti
agentura Sputnik vyzývá Evropský soud, aby nedopustil užívání státní
cenzury,“ uvádí se v tiskovém prohlášení agentury.

„Přijatá rezoluce je jasným důkazem narušení svobody slova,“ uvedla v
oficiálním prohlášení tisková mluvčí ruského ministerstva zahraničí
Marija Zacharova.

„Jestliže Evropská unie skutečně zavede ‚opravdovou cenzuru‘ proti
ruským médiím, Rusko nebude mít na vybranou a bude muset zavést
odpovídající protiopatření,“ nevyloučil předseda mezinárodní komise
Státní dumy Leonid Sluckij.

Podobně se vyjádřil i tiskový mluvčí ruského Kremlu Dmitrij Peskov,
který uvedl, že „tendence k útokům na ruská média a omezení svobody
slova v Rusku vyvolává hluboké znepokojení a protiřečí obecnému pojetí
demokracie a svobody tisku“. „Samozřejmě, že nás to znepokojuje.
Obyvatelé západních zemí mají rovněž právo na přístup k alternativním
zdrojům informací,“ dodal Peskov.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
VIDEO s návštěvníky obchodního centra v Kemerovu, kteří se dostali do
ohnivé pasti

Televizní stanice NTV zveřejnila video, na kterém se pravděpodobně
návštěvníci obchodního centra Zimnaja višnja v Kemerovo snaží před
ohněm zachránit.

Na záběrech je několik mužů, kteří jsou ohněm zablokováni na schodech,
všude okolo jsou vidět plameny a místnost je silně zakouřená. Jeden z nich
se snaží vyrazit dveře.

„Chlapi, teď určitě chcípneme," komentuje událost autor videa.

Není známo, jestli se jim podařilo zachránit.

K požáru čtyřpatrového obchodního centra Zimnaja višnja v Kemerovu došlo
v neděli. Podle posledních údajů zemřelo 53 lidí, včetně devíti dětí.
16 osob je stále nezvěstných.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Česku považují za smysluplné stavět nové jaderné elektrárny s ruskými
reaktory

Plány Česka ohledně rozvoje jaderných generátorů je smysluplnější
realizovat s využitím technologie, která je již prověřená, bezpečná a
efektivní - s ruskými reaktory VVER, říkají čeští specialisté, jež
vystoupili na velké Mezinárodní konferenci v Praze VVER-2016.

Na konferenci se projednávala otázka vztahující se k různým aspektům
celého životního cyklu atomových elektráren s ruskými vodo-vodními
energetickými reaktory VVER (tak se nazývají proto, že voda je současně
nositelem tepla i zpomalovatelem neutronů). Rosatom nyní konstruuje s pomocí
technologie VVER osm bloků na území Ruska. Státní korporace má nyní ve
svém portfóliu zakázek 36 bloků za hranicemi.

Jiří Koliba, zástupce ministra průmyslu a obchodu České republiky, jenž
vystoupil na konferenci, řekl, že na českých jaderných elektrárnách
neproběhla za celou jejich historii ani jedna havarijní situace.

„Není tajemství, že Česká republika plánuje vytvoření nových zdrojů
energie a je jasné, že pokud již máme zkušenost se zdrojem, je
nejpohodlnější v tom pokračovat. Stavba nového zdroje na atomové
elektrárně Temelím a Dukovany je nyní na programu dne," prohlásil Koliba.

S ním byl solidární prezident České nukleární společnosti Daneš Burket,
jenž pracoval více než dvacet let v jaderné elektrárně Dukovany.

Na konferenci byla představena statistická data potvrzující spolehlivost a
bezpečnost reaktorů VVER.Například, koeficient vynucených ztrát
elektrické energie charakterizující bezpečnost jaderných elektráren je u
reaktorů VVER 0,23%, přičemž u reaktorů jiných typů se pohybuje mezi 0,9%
až 1,2%.

Experti říkají, že nízká úroveň tohoto ukazatele svědčí o dobrém
technologickém stavu a spolehlivé činnosti zařízení jaderných elektráren
s reaktory VVER.

Kromě toho je množství všech automatických neplánovaných odstávek
reaktorů v kritickém stavu u reaktorů VVER za rok rovno nule. U reaktorů
jiných typů se tento ukazatel pohybuje od 0,67 do 0,78.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
MZV USA zareagovalo na návrh Rady federace vrátit základny na Kubu a do
Vietnamu

Oficiální mluvčí MZV USA Heather Nauertová prohlásila, že „není
překvapena“ návrhem ruských senátorů vrátit ruské vojenské základny
na Kubu a do Vietnamu.

„Slyším to poprvé od vás. Nepřekvapilo by mne to, to je můj vlastní
názor… Nebudu (na toto téma) spekulovat", odpověděla na otázku
novinářů na briefingu.

První místopředseda obranného výboru Rady federace Franc Klincevič se
dříve také vyslovil pro obnovení ruské základny na Kubě.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Daily Express: Merkelová se obává útoku „hackerů Kremlu“ na německé
volby

Německá kancléřka Angela Merkelová si je jista, že ruští hackeři mohou
ovlivnit průběh nadcházejících voleb v zemi, uvádí list Daily Express.
Podle slov německé političky Berlín se již dnes potýká s dezinformací a
kybernetickými útoky ze strany Ruska.

Podle jejích slov Berlín již dávno musí čelit zprávám, „šířícím
nepravdivé informace" a kybernetickým útokům ruského původu. „Potýkáme
se s tím denně a to znamená, že tento faktor může sehrát určitou roli i
v průběhu předvolební kampaně," míní Merkelová.

Příští volby se v Německu budou konat v září 2017.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
EXKLUZIVNĚ Ruský velvyslanec v ČR: Proč české orgány pustily k Nikulinovi
agenty FBI, aby ho zpracovávali? Chtějí ho psychicky zlomit

„Nám není jasné, proč byli agenti FBI připuštěni k ruskému občanovi,
proč jim bylo dovoleno ho ‚zpracovávat‘. Vždyť nešlo o nic jiného než
o pokus zastrašit Jevgenije Nikulina, zlomit ho psychicky, přinutit ho
přijmout jakákoli obvinění,“ říká o kauze ruského hackera, drženého
v české vazbě, ruský velvyslanec v Praze Alexandr Zmejevskij. PL zároveň
oslovily dotčené instituce o reakci. Celý rozhovor s velvyslancem přinesou
PL v pátek v poledne.

Kauza ruského hackera Jevgenije Nikulina, který byl předloni v říjnu den po
svém příjezdu do Česka zadržen a od té doby je v pankrácké vazební
věznici, plní v posledních týdnech stránky novin. O Nikulinovo vydání
žádá jak jeho rodné Rusko, tak Spojené státy, které ho viní z útoků na
některé internetové sítě a hrozí mu tam až 53 let vězení.

Konečný verdikt o tom, kam bude Nikulin vydán, bude v rukou ministra
spravedlnosti. Robert Pelikán ovšem zatím o vydání nesmí rozhodnout. Musí
počkat, až Ústavní soud projedná Nikulinovu stížnost proti rozhodnutí
soudů o přípustnosti vydání do USA.

Co všechno se kolem Jevgenije Nikulina děje? Česká republika byla evidentně
zatažena do vysoké hry velmocí.

ParlamentníListy.cz přináší exkluzivní vyjádření ruského velvyslance v
České republice Alexandra Vladimiroviče Zmejevského. Ten se podivuje nad
tím, že české orgány umožnily agentům americké FBI, aby Nikulina „zpracovávali“.
Prý se ho snaží psychicky zlomit.

Ruský velvyslanec zpochybňuje tvrzení, že v roli jakéhosi kritéria, podle
něhož se bude rozhodovat, vystupuje vytrvalost stran usilujících o vydání
obviněného. „Takový přístup taktéž vyvolává naše hluboké
znepokojení. Je všeobecně známo, že tajné služby USA s přímou podporou
české strany vyvíjely nepřípustný tlak na Jevgenije Nikulina s cílem
získat od něho jakási přiznání,“ obvinil USA i české orgány ruský
velvyslanec v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz.

„Nám není jasné, proč byli agenti FBI připuštěni k ruskému občanovi,
proč jim bylo dovoleno ho ‚zpracovávat‘. Vždyť nešlo o nic jiného než
o pokus zastrašit Jevgenije Nikulina, zlomit ho psychicky, přinutit ho
přijmout jakákoli obvinění, která by mohla být proti němu vznesena v USA.
Jedná-li se o takovou vytrvalost, pak je to pro nás nepřijatelné; s takovým
přístupem, který je mimo jakýkoli základní právní rámec, souhlasit
nemůžeme. Podobné vměšování se do vnitřních záležitostí České
republiky ze strany Spojených států amerických vyvolává rozpaky,“
říká Alexandr Zmejevskij.

Dále připouští, že byla naše země zatažena do souboje velmocí. „Dobře
chápeme, že Česká republika byla díky Spojeným státům vtažena do velmi
složité a nepříjemné situace. Navíc, v rusko-amerických vztazích
existuje účinný mechanismus pro urovnání podobných otázek v
bilaterálním formátu. V posledních letech Washington z jakéhosi důvodu
raději používá jiné přístupy a vnucuje svoji exteritoriální jurisdikci
suverénním státům. Tentokrát USA zatáhly do situace kolem ruského občana
českou stranu,“ říká pro ParlamentníListy.cz velvyslanec Zmejevskij.

Redakce ParlamentníchListů.cz zároveň o reakci požádala dotčené české
i americký instituce. Jakmile jejich vyjádření obdržíme, ihned ho
čtenářům zprostředkujeme.

Alexandr Vladimirovič Zmejevskij, ruský velvyslanec v Česku

Reakce ruského velvyslance na kauzu Jevgenije Nikulina v plném znění:

V první řadě vycházíme z toho, že otázka komu vydat, a vůbec o
účelnosti vydání údajného pachatele patří do výlučné kompetence
státu, na jehož území se dotyčná osoba nachází a vůči níž tento
stát ustanovil příslušnou jurisdikci. Tak to stojí v mezinárodním právu,
mimo jiné v Evropské úmluvě o vydávání z roku 1957, jejímiž
účastníky jsou jak Rusko, tak i Česká republika. A my v žádném
případě nemáme v úmyslu ovlivňovat Českou republiku při realizaci tohoto
jejího suverénního práva nebo jakýmkoli dalším způsobem zasahovat do
tohoto procesu. Nicméně, v souvislosti s komentáři a rozhovory na toto téma,
které se objevily v českých médiích, bychom chtěli nastínit svou vizi
situace kolem ruského občana Jevgenije Nikulina, zadrženého v ČR na popud
americké strany.

Opakovaně jsme prohlašovali, že pokusy o exteritoriální rozšíření
jurisdikce amerického práva na území třetích zemí, včetně České
republiky, jsou nepřijatelné. To samé platí o úvahách, které se objevily
v českém tisku, o údajně chystaných plánech unést Jevgenije Nikulina,
nebo, což zní nanejvýš šíleně, o úmyslu ho zabít. Chtěl bych se vší
odpovědností prohlásit, že ruská strana udělá vše pro dodržování
legitimních práv a zájmů našeho občana. Konzulární oddělení
Velvyslanectví Ruské federace v České republice mu poskytuje a bude
poskytovat konzulární podporu až do, jak očekáváme, jeho návratu do
vlasti. Vycházíme z toho, že ruský občan Jevgenij Nikulin byl zadržen sice
z popudu justičních orgánů USA, ale právě českými orgány činnými v
trestním řízení a je pod plnou kontrolou Vězeňské služby České
republiky. Proto zodpovědnost za jeho život, podmínky vazby a zdraví nesou
naši čeští partneři.

Dobře chápeme, že Česká republika byla díky Spojeným státům vtažena do
velmi složité a nepříjemné situace. Navíc, v rusko-amerických vztazích
existuje účinný mechanismus pro urovnání podobných otázek v
bilaterálním formátu. V platnosti je smlouva o vzájemné právní pomoci v
trestních věcech z roku 1999, v souladu s níž mohli naši američtí
kolegové poslat příslušnou žádost přímo do Ruska. Byla by důkladně
prozkoumána. Ve své době, pokud je nám známo, se tento kanál součinnosti
docela dobře osvědčil zejména v otázkách boje s dětskou pornografií na
internetu. Avšak v posledních letech Washington z jakéhosi důvodu raději
používá jiné přístupy a vnucuje svoji exteritoriální jurisdikci
suverénním státům. Tentokrát USA zatáhly do situace kolem ruského občana
českou stranu.

Kromě toho bychom chtěli připomenout, že se jedná o osobu, která čelí
podezření z páchání trestné činnosti. S ohledem na to nám není úplně
jasné, proč z úst některých českých politiků a novinářů zní úvahy,
že při rozhodování, kam bude vydán Jevgenij Nikulin, je nutno brát v
úvahu spojenecké vztahy ČR s USA v rámci NATO. Vždyť v Evropské úmluvě
o vydávání z roku 1957 se neuvádějí „spojenecká“ kritéria pro
vydávání předpokládaného pachatele v případě existence konkurenčních
žádostí o jeho vydání. Vzniká dojem, že případ ruského občana je
záměrně politizován, což je v právním státě nepřípustné. Podobné
výpady jsou očividně zaměřeny na přípravu veřejného mínění k
řešení, které, jak se zdá, nemá dostatečný právní základ. Zároveň
mají Česká republika a Ruská federace vzájemné závazky vyplývající ze
Smlouvy o právní pomoci a právních vztazích ve věcech občanských,
rodinných a trestních z roku 1982.

Podivně vyznívá i teze o tom, že v roli jakéhosi kritéria, podle něhož
se bude rozhodovat, vystupuje vytrvalost stran usilujících o vydání
obviněného. Takový přístup taktéž vyvolává naše hluboké znepokojení.
Je všeobecně známo, že tajné služby USA s přímou podporou české strany
vyvíjely nepřípustný tlak na Jevgenije Nikulina s cílem získat od něho
jakási přiznání. Nám není jasné, proč byli agenti FBI připuštěni k
ruskému občanovi, proč jim bylo dovoleno ho „zpracovávat“. Vždyť
nešlo o nic jiného než o pokus zastrašit Jevgenije Nikulina, zlomit ho
psychicky, přinutit ho přijmout jakákoli obvinění, která by mohla být
proti němu vznesena v USA. Jedná-li se o takovou vytrvalost, pak je to pro
nás nepřijatelné; s takovým přístupem, který je mimo jakýkoli základní
právní rámec, souhlasit nemůžeme. Podobné vměšování se do vnitřních
záležitostí České republiky ze strany Spojených států amerických
vyvolává rozpaky.

Je s podivem, že se v Česku snaží nevšímat si státní příslušnosti
žalovaného, a přitom v mezinárodní právní praxi je to jeden z
klíčových faktorů, který je třeba brát v úvahu při řešení otázky o
vydávání cizích občanů. Pokud jde o kritérium závažnosti trestného
činu, který je uváděn v Úmluvě z roku 1957, pak v tomto případě není
vše tak jednoznačné. Původně v žádosti o vydání Jevgenije Nikulina mu
americká strana připisovala skutky, za které ruskému občanu hrozilo 54 let
pobytu ve věznicích USA. Později však, když se tady v Praze nahlas ozvaly
názory o nehumánnosti takové výše předpokládaného trestu, ve Washingtonu,
zřejmě z obavy prohrát soudní proces v ČR, snížili tuto lhůtu odnětí
svobody několikrát. Kde je však při takovém „flexibilním“ přístupu
záruka, že v případě vydání Jevgenije Nikulina do USA mu „nenabalí“
několik dalších skutkových podstat trestného činu, aby to stačilo
řekněme na takových 85 let vězení? Legislativa v USA to umožňuje a
podobné příklady nejsou žádným tajemstvím.

Zopakuji, vůči Jevgeniji Nikulinovi existuje podezření ze spáchání
trestného činu. Pokud by americká strana měla důkazy týkající se
ruského občana, mohla se na základě výše uvedené rusko-americké smlouvy
o vzájemné právní pomoci v trestních věcech obrátit přímo na ruské
justiční orgány. Ale neudělala to.

Celý rozhovor s velvyslancem Ruské federace v ČR Alexandrem Vladimirovičem
Zmejevským najdete na serveru ParlamentníListy.cz v pátek v poledne.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Agresivní politika USA zkrachovala. Donalde, blahopřejeme, vyslovily se
osobnosti Ruska

Prezident Ruské federace Vladimir Putin poslal zprávu vítězi amerických
prezidentských voleb Donaldu J. Trampovi, ve které čerstvě zvolenému
republikánovi poblahopřál k úspěchu, píše ruský TASS. K výsledku voleb
se vyjádřili i další ruští politici.

O obsahu zprávy informovala ruskou veřejnost tisková služba Kremlu. Ruský
prezident údajně vyjádřil naději na „spolupráci v otázce vyvedení
rusko-amerických vztahů ze současného krizového stavu a také na
spolupráci v otázce řešení společných globálních výzev“.

Ruský prezident vyjádřil přesvědčení, že „vytváření nové podoby
konstruktivního dialogu mezi Moskvou a Washingtonem bude založeno především
na principech rovnováhy sil a vzájemného respektu pozic obou států“.

Vladimir Putin svému čerstvě zvolenému americkému protějšku popřál
hodně úspěchů v tak zodpovědné činnosti, jako je vedení Spojených
států.

Podle tiskového mluvčího prezidentské kanceláře RF Dmitrije Peskova
schůzka mezi Donaldem Trumpem a ruským prezidentem zatím na programu není.
Naplánován není ani telefonní rozhovor mezi oběma lídry.

„Nezapomínejme na to, že protějškem ruského prezidenta je stále ještě
Barack Obama. Ještě několik měsíců budeme muset spolupracovat – nebo se
o to alespoň pokoušet – se stávající americkou prezidentskou
administrativou. Prozatím úroveň naší spolupráce neodpovídá
očekáváním ruské strany,“ zmínil mluvčí Kremlu.

Putinův mluvčí také zmínil, že odeslanému blahopřání není třeba
přikládat příliš velkou váhu. „Jedná se o běžnou protokolární
diplomatickou praktiku,“ zdůraznil Peskov.

Trumpův volební úspěch okomentoval i známý lídr ruské politické strany
LDPR Vladimir Žirinovskij, který podle svých slov Donalda Trumpa podporoval
od samého začátku jeho prezidentské kampaně.

„Posíláme mu zprávu s blahopřáním: ‚Drahý Donalde, blahopřejeme Vám
k zaslouženému vítězství. Babička Hillary by si teď měla v první řadě
odpočinout,‘“ cituje slova ruského politika Tvzvezda.

Žirinovskij také zmínil, že Donalda Trumpa podporuje většina ruského
národa.

O poznání zdrženlivější je lídr ruských komunistů Gennadij Zjuganov,
který volbu amerického lidu označil za matoucí, pro Rusko to totiž prý
může znamenat cokoliv. „V debatách se choval jako tank. Takovému tanku je
lepší se vyhnout,“ uvedl komunista.

Do spekulací se pustil i poradce ruského prezidenta Sergej Glazjev, který se
domnívá, že Donald Trump po převzetí úřadu zruší protiruské sankce a
pokusí se o restart rusko-amerických vztahů.

„Domnívám se, že Trump, jako pragmatický člověk, zruší sankce, které
škodí americkému byznysu. Věřím, že obchodní vztahy nejen mezi Ruskem a
Spojenými státy, ale i s celým západním světem se zlepší,“ sdělil
ruský expert tiskové agentuře TASS.

Glazjev dále uvedl, že výsledek amerických voleb svědčí o tom, že „americký
národ o válku nestojí. Poprvé v historii může také dojít ke změně
světového řádu, a to beztoho, aniž by tomu předcházel válečný konflikt“.

„Restart rusko-amerických vztahů je nevyhnutelný, jelikož předchozí
zahraničněpolitická snaha Spojených států byla postavena na agresivní
politice proti Rusku a v první řadě měla za cíl udržet americkou hegemonii.
Nyní již můžeme říci, že tato politika skončila neúspěchem,“ uvedl
Glazjev.

V závěru svého rozhovoru s novináři prezidentský poradce uvedl, že v
ekonomickém soupeření byly Spojené státy poraženy Čínou. Z toho důvodu
se nyní musí soustředit na pozvolný přechod k multipolárnímu světovému
řádu bez eskalací dalších konfliktů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Kuře strčené ve vagině, sex v muzeu. Jelcin byl to nejhorší, dal Rusko
Západu zdarma. Promlouvá slavný disident, který si bere jídlo bez placení,
teď bydlí u Schwarzenberga a Putin ho chce zpět

ROZHOVOR ParlamentníListy.cz získaly velmi pozoruhodný rozhovor. Na straně
zpovídaného v něm stál ruský umělec, zakladatel skupiny „Vojna“ a jeho
žena, jež s ním skupinu, kterou celosvětově proslavily politické
performance, zakládala. Jako tazatel pak vystupuje neméně originální
český umělec Milan Kohout.

Oleg a jeho žena Koza jsou zakládajícími členy ruské rebelské
performanční skupiny Vojna (Voina), která se stala světoznámá svými
politickými performančními akcemi, prováděnými až na hranici
společností uměle nastavených „zákonů“.

Ruská vláda někdy na jejich performanční akce reagovala zuřivými odvetami,
až po věznění různých členů, kteří skupinou prošli. Nejznámější
je asi případ skupiny žen, které založily svoji odnož, nazývající se
Pussy Riot. Zároveň ale skupina Vojna obdržela v roce 2011 cenu „Za inovaci
v umění“, založenou ruským ministerstvem kultury.

Oba umělci, Oleg a Koza, jsou v současnosti za svůj umělecko-politický
aktivismus v Rusku odsouzeni, a jakmile by vstoupili na ruské území, putují
okamžitě do vězení.

Několik let se potloukají jak něžní vagabundi i se svými třemi dětmi po
Evropě a v současné době jsou v Česku, kde jim nabídl ve svém bytě
ubytování Karel Schwarzenberg.

Na zahradě před jejich azylovým bytem s nimi hovořil Milan Kohout.

Už se dlouho s Kozou a dětmi touláte po Evropě. Plánujete život vagabundů
i do budoucnosti?

Oleg: No, cítíme, že žijeme na hraně a že nás to může zničit...
jakýsi expert o nás prohlásil, že můžeme být rádi, že jsme ještě
živí.

Média říkají, že když se vrátíte do Ruska, tak vás tam pošlou do
vězení.

Oleg: Ano, to je pravda, jakmile se objevíme v Rusku, tak jdeme přímo do
kriminálu. Ne k soudu. Ten už proběhl.

Co jste udělali? Jaký zákon jste překročili?

Oleg: Když jsme vytvořili druhou kapitolu našeho manuálu Vojny nazvaného
„Fuck by Yourself“, řekli jsme v ní, že když už ukradneš v krámu
kuře, musíš z něho uvařit jídlo. Musíš akci dokončit. Tak to bylo i s
akcí, ve které jsme chtěli lidem ukázat, že stačí pět lidí a devět
vteřin na převrácení policejního auta... ne siláků, ale obyčejných
lidí... takže se na této akci podílel i slaboučký vegan, další. byl
anarchista, který měl nemocné nohy, pak náš kamarád z Novosibirska, který
přijel vlakem a trvalo mu to několik dní, pak tam měl být jeden marxista,
ale ten nepřišel, neb se bál a také nesouhlasil s naším kradením kuřat z
obchodů, skrytých ve vaginách našich žen, prý to odporuje marxismu. Tato
akce začala tím, že se našemu synovi zakutálel kopací míč pod policejní
auto, takže jsme ho potřebovali vyndat, neboť Gaspar plakal, což je
důležitější než policejní auto, že? Proto se tato akce jmenovala „Pomůžete-li
dítěti, pomůžete národu“. A převracet policejní auta je prý proti
zákonům. No a pak jsme také participovali na opozičním pochodu 31. března
v roce 2011, a za to nás chtějí zavřít...

První, s čím jsme se na Západě setkali, bylo, že když jsme se chovali
jako umělci v Rusku, tak jsme hned narazili.

Naši kritici v Rusku se dělili na dvě skupiny. Jedna říkala, že je
špatné krást jídlo v obchodě, protože jsme Evropané a křesťané a
musíme si na jídlo vydělat. Druhá skupina říkala, krást jídlo je OK, ale
musíte si uvědomit, že za to budou potrestané prodavačky a budou to muset
zaplatit, takže to neberete velkému tlustému šéfovi, ale prostým lidem…
Ale my jsme byli kritičtí i k těm prodavačkám a ptali jsme se jich, chcete
být každý den svého života osm hodin za pultem? Nemarněte život něčím,
co vás nebaví a nezajímá, vražte si kuřata do vaginy a osvobodíte se.

Samozřejmě si každý také musí uvědomit, že dle statistik polovinu dosud
nezkaženého jídla hází naše báječná západní civilizace do popelnic. A
také to připomíná moji zkušenost z takzvané druhé kultury za bývalého
systému. Prostě jsme se jednoho dne rozhodli nadále neparticipovat na
systému a okamžitě jsme se osvobodili. Mocní nás potrestali tím, že nás
poslali dělat přízemní dělnické joby.

Ale tím jsme objevili neuvěřitelný prostor pro svobodu, a když se mě
studenti ptají, kdy jsem se cítil nejsvobodněji, tak jim říkám, že za
totalitního systému v Československu. A studenti nechápou... (směje se).

Ale začněme od začátku. Olegu a Kozo, jak se to přihodilo, že jste se
jednoho dne usadili v moskevské garáži?

Oleg: Protože jsme chtěli být neustále a vášnivě nezávislí. V té době,
kdy jsme začali svoje umělecké a politické aktivity, jsme měli tyto
možnosti: Buď patřit k nějaké galerii či umělecké instituci, být za to
placeni a dělat, co oni chtějí, či být nezávislí a mít vlastní vizi
uměleckého procesu. Rychle jsme si ale uvědomili, že není žádná možnost
říci, co chceš, když patříš k nějaké galerii, takže jsme si zvolili
být nezávislými. Což znamenalo nemít žádnou podporu, žádné peníze,
žádné vybavení, kromě toho, že si to můžeš sám a svým způsobem brát.
Takže jsme zvolili možnost být samostatní, což vedlo k tomu, že jsme
museli opustit své byty a museli jsme začít žít v garáži. Co bylo
skvělé – že se nikdo nezajímal o lidi žijící v garáži. Takže jsme si
tam vytvořili takové studio.

Takže jste tam žili i přes zimu?

Oleg: Samozřejmě. Ukradli jsme dva druhy oteplovačů. Takové elektrické
matrace z IKEA, a z kafeterií takové fukary na horký vzduch, což nám
pomohlo. Ale v zimě z roku 2008 na 2009, když byla Koza v těchto podmínkách
prvně těhotná s Gasparem, nastal problém. Když totiž policie zjistila, že
jsme tam, tak požádali správce garáží, aby nám vypnul elektřinu. A
první den nového roku 2009 začala teplota šíleně klesat a všechno nám
zamrzlo, a to nás donutilo z garáže utéct.

Jako Němci před Leningradem, kteří umrzali k smrti?

Oleg: My nejsme Němci, a proto jsme pořád živí.

Ty pocházíš z uralské hornické rodiny. Myslíš si, že tvůj rodinný
původ ti pomohl vytvořit rebelský pohled na svět?

Oleg: Já jsem strávil své dětství na venkově, protože mě rodiče poslali
žít k mé babičce a abych pravdu řekl, já jsem znal víc svoji babičku
než své rodiče. Ta mě naučila veškerým manuálním dovednostem. Umím
sekat trávu, nakládat ovoce na zimu, vím, jak se starat o krávy, vykydat
jejich hnůj. To byly totiž moje dětské povinnosti.

Předpokládám, že tvoje antiburžoazní postoje pocházejí z tohoto
prostředí, nemám pravdu?

Oleg: Když jsem jako mladý přišel do Moskvy, tak jsem nic o buržoazii
nevěděl. A během svých studentských let jsem si uvědomil, že v novém
Rusku byly dvě možnosti. Buď následovat a snažit se přiblížit k
vládnoucím lidem, či být samostatný. Zvolil jsem druhou možnost. Možná
proto, že jsem si byl jistý, že to zvládnu díky své zkušenosti z
dětství. Když vím, jak vykydat hnůj, tak musím přežít i v Moskvě.

Kozo, z jakého prostředí pocházíš ty?

Koza: Rodiče mých rodičů jsou také z vesnice, ale moji rodiče již žili
ve městě, ale v jiné části Ruska.

Tvůj otec pracoval v jaderné elektrárně, že?

Koza: Ano, v oblasti kde byla obrovská jezera plná ryb. U jaderné elektrárny
potřebuješ totiž spoustu studené vody. Můj dědeček z matčiny strany
nepracoval v nukleární elektrárně, ale byl rybář. Pamatuji si, jak mi
vyprávěl o obrovských sumcích. Legendární historka vypráví, že jeden
pracovník z elektrárny, který byl na dovolené, šel rybařit a už ho nikdo
od té doby neviděl. Prý ho do vody stáhl obrovský sumec.

Pak jsi šla také studovat do Moskvy. Jak jste se potkali?

Oleg: Bydleli jsem na stejných studentských kolejích. Koza byla na
fyzikální fakultě a já na filozofické. A studenti z fyziky většinou
neměli žádné peníze, takže jsme chodili do dívčích místností, abychom
je nakrmili a tam jsme se potkali.

Proč jste se rozhodli zvolit tuto umělecko-aktivistickou performanční formu
umění?

Oleg: Po léta jsme se s Kozou pokoušeli přežít bez jakékoliv pomoci. Bez
podpory mých rodičů i jejích rodičů. A pak jsme si uvědomili, že je to
zajímavá „urban practice“. Což není ani tak o umění, ale o sociálním
aktivismu. Ze začátku to nebylo tak o politice. Ale po ta léta jsme se
zajímali o umění, protože já jsem byl z filozofické fakulty, obor estetika,
a navštěvovali jsme všechny umělecké události.

Pak jsme přišli s ideou, že když svoji zkušenost z přežívání spojíme
s uměleckými nástroji, jako třeba s happeningy nebo s performancí, tak to
bude fungovat daleko silněji. Takže jsme začali používat tyto umělecké
taktiky s taktikou „urban activism“ a téměř okamžitě se to stalo
obrovským skandálem. Uspěli jsme s úplně prvními akcemi a tím se nám to
stalo osudné. Prostě jsme nenásledovali běžné umělce, netřásli jsme si
s rukama uměleckých kurátorů atd. atd. Vůbec jsme ani neznali jejich jména,
ale najednou oni začali chodit za námi, abychom udělali něco v rámci jejich
světa a jejich prostor, které jsme předtím odmítli. Takže jsme si
uvědomili, že je to jediná úspěšná metoda v tehdejší době v Rusku.
Protože tato metoda vás osvobodí z jakéhokoliv neokapitalismu a
neoliberálního systému, v který každý v té době věřil. A najednou
ostatní umělci začali litovat, že nešli naší cestou.

To se odehrávalo v pozdních Jelcinových letech. Gorbačov nebyl natolik
chytrý, aby si uvědomil, že ho zneužili, ale Jelcin chtěl opravdu držet
moc za každou cenu a používal k tomu všechny prostředky, i kdyby zničil
celou zemi. Takže jsme začali za Jelcinových pozdějších let.

Viděli jste v té době Jelcina jako loutku zájmů Západu?

Oleg: Já si myslím, že byl opravdu v té době nejhorší osobou pro naši
zemi. Byl na vrcholu moci a použil všechno, co bylo nezbytné, aby si ji
udržel, včetně spolupráce se CIA agenty. Na rozdíl od Gorbačova se
neřídil žádnými principy.

Politici západních zemí Jelcina milovali, protože dovolil všem těm
zasraným kapitalistickým zlodějům vniknout do Sovětského svazu a začít
krást, co se dalo...

Oleg: No, možná ho nemilovali, ale vyhovovala jim jeho prostituce. Dal jim
všechno úplně zadarmo, jen aby zůstal u moci.

Kozo, ty jsi v době Jelcinových let studovala molekulární vědu a najednou
jsi začala dělat umění... proč? Jak jsi v té době chápala funkci umění?
Já také dělám performance a vždy se sám sebe ptám, co vlastně umění je.
Protože řada dnešních lidí pořád chápe umění jako trojrozměrný
objekt na vystavování, objekt, který se může prodávat díky své „kráse“
čili estetickému rozměru. A ty jsi z toho utekla a vrhla ses do skutečné
duše umění, které je součástí života a sociálních problémů.

Koza: Když jsem přišla do Moskvy od mé rodiny, kde jsem se necítila
svobodná, tak jsem začala žít nový život. Začali jsme se soustřeďovat
na problémy, jak přežít a co dělá naše životy nešťastné. To bylo v
době rodících se supermarketů a kapitalismu a my jsme si ale stáli za
svými postoji. Vlastně jsem se o nějaké umění nezajímala a nestarala,
což bylo překvapení pro řadu lidí, když jsem začala být v umění
úspěšná… Jeden slavný ruský kritik dokonce prohlásil, jak je to možné,
nerozumím umění – a přitom jsme uspěli. Oleg je filozof a ona fyzik, jak
můžou dělat umění...

Oleg: Já se o umění zajímám a myslím si, že mu dobře rozumím a mohl
bych být uměleckým kurátorem. A myslím si, že filozofie a fyzika je velmi
dobrá kombinace pro současné umění.

To souhlasím. Já sám jsem původně elektroinženýr i s akademickým titulem
a skončil jsem s podobným přístupem k umění...

Oleg: Ale recept na úspěch je samozřejmě nezajímat se vůbec o „umění“.

Zvláště když takzvané klasické umění nemá žádnou společenskou funkci
a je jen snůškou krámů v muzeích.

Oleg: Ano, bohužel nemáme právo nazývat „krásná umění“ i nadále
jako umění. Protože se ve dvacátém století odehrála spousta věcí,
která tyto kategorie změnila.

Přejděme ke konkrétním akcím, které jste začali dělat. Co vás vlastně
vedlo k založení skupiny Vojna?

Oleg: Jsem rád, že se ptáš, protože to určitě správně podáš.
Většina západních žurnalistů se nás na tuto otázku ptá, ale nechtějí
poslouchat odpověď, jako by nechtěli pochopit, co byl skutečný význam „Voiny“.
Vždy to představují jen jako nastavený prst „Fuck off “společnosti.
Což částečně je, ale není to jen ten nastavený prst, jde o hlubší
významy. Takže dovol mi to vysvětlit.

My jsme si okamžitě uvědomili, že je něco velmi špatného v politice a že
musíme vytvořit nové politické akce s nástroji, které jsme měli v ruce, a
vytvořit nový akcionismus podpořený naším způsobem života. Uvědomili
jsme si, že jsme nezávislí a tudíž máme právo soudit, protože jsme
nebyli nikým koupeni.

Takže tato kombinace nás přivedla k silnému přesvědčení, že
potřebujeme vytvořit nový jazyk pro politiky a pro společnost a nový
způsob, jak jím promlouvat – a nadále nepoužívat jen mrtvý jazyk,
protože devadesátá léta už neexistovala. Pochopili jsme, že vytvořit
nový jazyk je velký úkol, něco jako vytvoření nového náboženství.
Musíš být velmi silný, když chceš takovou ideu pro obyčejné lidi
vytvořit tak, aby tomu rozuměli.

Také jsme pochopili, že když tuto snahu postavíme jen na jednom názoru,
například liberálním či anarchistickém či uměleckém či aktivistickém,
tak to nebude dostatečně silné a že musíme všechny názory zmixovat.
Takže to bylo pro nás extrémně obtížné, zorganizovat každou akci. Někdy
jsme strávili dva měsíce každodenním tréninkem doslova 24-7 a někdy jsme
pracovali na jedné akci i půl roku, protože jsme vždy zapojovali do akcí
aktivisty z rozdílných odvětví společnosti. Nešli jsme jen k anarchistům,
abychom navrhli naši akci. Vybrali jsme si mezi nimi jednoho či dva a pak jsme
šli do liberálního tábora a mezi těmito šílenými lidmi jsme si vybrali
nejnormálnějšího.

A abych byl otevřený, šli jsme i mezi ultranacionalisty a vybrali jsme si tam
nějakého spolupracovníka a dokonce jsme šli do tábora mocných lidí,
například k prokremelským žurnalistům či aktivistům a vybrali si tam
jednoho či dva lidi a pak jsme všem vysvětlili ideu své akce: „Bude to
protivládní akce… rozumíte, jo?“ A oni, že rozumí. „Ale uděláme to
způsobem, který se vám bude líbit.“ A pak jsme se na základě diskuse
dostali ke scénáři, který by uspokojil každého.

To znamená, že mně se líbí akce Vojny jiným způsobem než kupříkladu
Koze či Leo the Fucknutovi, který před rokem tragicky zemřel. Původně jsme
byli tři, já, Koza a Leo the Fucknut. Leo byl liberál a strašně miloval
naše akce a věřil, že se dalo k jeho liberálnímu pojetí světa
propracovat jen akcemi Vojny, akcemi, které byly legrační, ale i agresivní.

Sbírali jsme lidi i z řad marxistů, přišli jsme k nim a zeptali se jich,
kdo chce namalovat čuráka a oni hned souhlasili a dohodli jsme se, že to
uskutečníme. Řada lidí, kteří se malování pyje zúčastnili, byli velmi
mladí radikální novomarxisté a nadšeně říkali, že je čurák přesně
způsob, jak vysvětlit jejich ideje.

Malování čuráka je asi naší nejznámější akcí, takový mistrovský
kousek, který kritici nazývají naší ruskou Guernicou. Byla to určitě
nejnáročnější akce, protože jsme měli jen půl minuty na to celou kresbu
provést, pak se most zvedl a bylo to velmi nebezpečné tam být, ochranka by
nás okamžitě vyhodila. Nakreslili jsme to v devíti lidech. Picasso dosáhl
namalováním Guernicy rovněž na hranici svých možností. Náš čurák
vypadal jako jednoduché qraffiti, ale zároveň byl tak realistický jako
Picassova Guernica.

Kozo, ty jsi také participovala na kreslení čuráka?

Koza: Samozřejmě.

A proč jste malovali čuráka?

Oleg: Koza byla autorem této akce.

Takže proč čurák? Jsi žena. Nepovažovala jsi to za sexuální zaujatost?
Proč ne vagina?

Oleg: (překládá její odpovědi z ruštiny) Koza chtěla dát lidem „fuck“
symbol, chtěla říct, jděte a fakujte – pošlete do prdele systém. Je to o
tom, jak říci lidem, aby fakovali systém. Je to o tom, že když chcete
udělat revoluci, tak to musíte realizovat a ne sedět za počítačem doma a
psát jen články nebo mít blog, tak jak to dělají ruští levičáci. Ale
tak se nedělá revoluce a čurák byl nejbližším symbolem, ne vagina.

Ve světě mají tendenci vysvětlovat vašeho namalovaného čuráka jako
kritiku maskulinity. Že se jen muži snaží držet vedoucí roli ve
společnosti. Protože to bylo před KGB úřadem, kde sedí právě ti velcí
čuráci.

Oleg: Ano, a když tam sedí vaginy, tak předstírají, že jsou čuráci.

Jaká je pozice ženy v ruské společnosti?

Oleg: No kupříkladu nepsaný boss v naší skupině je Koza, to byl její cíl
zorganizovat tuto akci. My všichni máme brilantní nápady, jako „pojďme
zabít Putina“, ale Koza dosáhla toho, že se celá akce uskutečnila. Její
úkol byl poslouchat všechny báječné ideje, které ve skupině vznikaly a
kondenzovat je do této jednoduché akce.

V USA jsou lidé velmi senzitivní k jakémukoliv sexismu a sexistickým
symbolům, zvláště feministky jsou na to citlivé.

Oleg: Kozo, mohla bys sem přijít, prosím, a říct svůj názor? (Koza si
hraje na zahradě s dětmi)

Koza není feministka a myslí si, že feministky jsou slabší než
nefeministické ženy a že feminismus je jen pro zdětinštělé. Na ruské
scéně je spousta žen, ale nejsou tak silné jako Koza.

Pro mě je symbol ruských žen před druhou světovou válkou a během ní
žena na válečných plakátech, která je silná a rázná a má v ruce
kladivo.

Oleg: To bylo v době, kdy ženy byly „sestrami svých bratrů“ a nikoliv
jejich manželkami. Což je ruská tradice, ženy, co zemřely ve druhé
světové válce, byly sestrami mrtvých vojáků.

To je zajímavé a někdy těžké pochopit pro člověka ze Západu. Koza mi
kupříkladu dnes říkala, že je proti potratům a přitom je ateistická
umělecká revolucionářka.

Oleg: Ano, když je někdo na Západě proti potratům, tak je považován za
fašistu a katolíka, což se dnes překrývá.

Což nás vede k vašemu performančnímu kousku, při kterém žena propašuje
ze supermarketu celé kuře ve své vagině. Co byla role ženy v takové
performanci? Jenom fakt, že má vaginu?

Koza: K pochopení tohoto kousku se budu muset vrátit k začátkům naší
skupiny. V té době jsme se rozhodli vytvořit takový manuál, „handbook“
pro nové urban aktivisty. Když chceš být urban aktivista, tak potřebuješ v
prní řadě vědět, že musíš být sám sebou a že musíš sám „fakovat“
systém a nenechat to dělat někoho jiného. První kapitola toho manuálu
pojednává o tom, jak zásobovat skupinu jídlem a jestliže si žena dokáže
dát celé kuře do vaginy, tak i ty dokážeš vynést z krámu spoustu jídla,
máš přece batoh. A když se někteří vymlouvali, že sice milují akce
Vojny, ale nemůžou na nich participovat, protože je nutné napřed vydělat
peníze, když potřebují jíst, protože za jídlo musí v supermarketu platit…
A to byla přesně chvíle, kdy jsme jim řekli: „Ne ne, nepotřebuješ
peníze, protože když i žena dokáže udělat takovou akci, tak to také
můžeš udělat.“

To nás přivádí k filozofii základního lidského práva, a to práva na
jídlo. Musí být člověk někoho otrokem, aby na něj měl právo?

Oleg: Nemůžeme žít bez jídla. Takže prodávat jídlo není hrdinský čin
a není to vůbec upřímný obchod. Není to dobrý nápad, zrovna tak jako
není dobrý nápad být policajt. Pracovat proto, abych měl peníze na jídlo,
není dobrá idea.

Říkal jsi mi něco o tom, že to také souviselo s touhou mít dostatek
volného času.

Oleg: Ano, vytvoř si svýma rukama volný čas. Jdi a vezmi si jídlo z krámu.

A o co šlo v té performanci, kde jste otevřeně a před lidmi šukali v muzeu
přírodních věd? To byla performance, o které jsem psal ve svých skriptech
o historii performance publikovaných tady na Ostravské univerzitě a dal jsem
tam přesně fotku, kde tam zrovna vy dva šukáte. Šukají tam s vámi i
členky skupiny Pussy Riot. Já si myslím, že šukání je krásná
přirozená činnost a měla by být prováděna veřejně, tak jsem i vaši
světoznámou akci chápal.

Oleg: To byla první performance poté, co jsme se rozhodli vytvořit nový
politický jazyk. Situace byla v té době v Rusku velmi špatná. Lidé
věřili, že máme demokracii, ale ve svých životech ji nezažívali. Bylo to
v době, kdy Putin musel opustit svoji roli prezidenta a chtěl něco vymyslet,
aby si připravil znovuobnovenou pozici do budoucna. Takže našel svého
kámoše Medveděva a dosadil ho na chvíli do role prezidenta.

Bylo zajímavé, že lidé pochopili, že to bylo víceméně nezbytné, ale
zároveň se tím cítili být poníženi, protože to bylo proti demokratickým
pravidlům. A najednou přestali mezi sebou diskutovat na různých sociálních
sítích, opoziční média mlčela, protože všechna špatná slova o této
situaci už byla předtím vyřčena. Najednou bylo v celém Rusku ticho. Nikdo
před volbami Medveděva nebojkotoval, nikdo neargumentoval. Lidi cítili, že
prohráli.

A my jsme promyšleně přesně do tohoto vakua vrazili naší akci. Všude bylo
ticho a my jsme jim do toho najednou naservírovali tuto „pornografickou“
akci. Akci, která vyvolala explozi ve společnosti a všichni začali
používat ta nejsilnější slova a všichni na nás nadávali. Ze všech stran
a organizací se na nás najednou navalila zadržovaná sprostá slova, ze
všech sfér společnosti, od patriotů, liberálů, všichni najednou řvali,
že je to skvrna na společnosti. I anarchisti říkali, že jsme měli jít
raději na demonstraci, bojovat s policií a ne někde veřejně šukat. Náhle
jsme to byli jenom my, které celý národ obviňoval za to, co se stalo s
Putinem a že Putin předal moc Medveděvovi, je kvůli nám a našemu šukání.
Přitom naše idea byla přesně o tom, že jsme jim chtěli vrátit jejich
vlastní svázaný jazyk, aby mohli zase mluvit.

Byla to taková sartreovská roznětka, která odpíchne lavinu. Já sám jsem
se vždycky snažil najít ve svých performancích tu správnou roznětku, jak
nastartovat revoluci. Něco, co lidi nasere, a tím je rozhýbá ke spolupráci
a akci.

Oleg: Ano, přesně jsi definoval politické akční performanční umění.
Což je to, co odděluje performanci od akčního umění. V performanci
předstíráš, že jsi třeba pes a jsi nahý. Ale v akci musíš být sám
sebou, nemůžeš někoho hrát. A když děláš akci, tak se nemůžeš
vymlouvat, že to bylo umění. Jsi to ty sám, ne Hitler, ne Stalin, ne Obama,
ale ty sám.

To je velmi zajímavé. Ale záleží na tom, jak definuješ performanční
umění. Moje kniha o performanci začíná právě tím, že rozdíl mezi
divadlem a performancí je v tom, že v divadle lidé předstírají, že jsou
někým, předstírají, že je něco bolí, zatímco v performančním umění
jsou sami sebou a opravdu to dělají a opravdu cítí bolest. Já používám
název „Performance Art“ jako zastřešení i vašeho akčního umění.

Oleg: Přesto se pořád rozcházíme. My věříme, že když děláš akci,
tak musíš zapojit celou společnost a ne to dělat sám za sebe. Když
zapojíš celou společnost, tak dosáhneš brilantních výsledků, tak jak se
nám to dařilo při našich akcích Vojny. Udělat to tak, abys hned „dosáhl
hvězd“. Jako šňupnutí kokainu.

Pro mě je to naprosto fascinující, když říkáš, že je potřeba dělat
performanci v kolektivu. Americká filozofie života je založena na
individualismu a vy přicházíte z Ruska a cítíte, že je to potřeba dělat
kolektivně a chápat kolektivismus jako základ lidské aktivity. A říkám si,
že to je možná základ nového uměleckého směru – princip podílnického
pocitu a sdílené existence.

Oleg: Ano, to je pravda a my v Rusku cítíme, že toto je řešení a
posíláme to jako dar celému světu. My jsme měli periodu velkého
liberalismu na začátku devadesátých let a až možná do roku 2012. Prožili
jsme si to, užívali jsme si to, ale řekli jsme – ne. My chceme něco
jiného. Ano, chceme svobodu, ale nechceme svobodu na prodej. Jsme možná „fucked“,
ale naším ruským způsobem.

Rozhovor vedl Milan Kohout

p.p1 {margin: 0.0px 0.0px 7.0px 0.0px; font: 12.0px Arial} p.p2 {margin: 0.0px
0.0px 7.0. px 0.0px; font: 12.0px Arial; min-height: 14.0px} p.p3 {margin: 0.0px
0.0px 0.0px 0.0px; font: 12.0px Arial; min-height: 14.0px}

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V USA promluvili o „rostoucím nebezpečí “ kvůli ruským okřídleným
raketám

Nejnovější ruské okřídlené rakety dokážou doletět až do USA,
oznámila vedoucí Severního velení Ozbrojených sil USA Lori Robinsonová v
americkém parlamentu.

Ve svém projevu před senátem Robinsonová též vyjádřila znepokojenost
kvůli tomu, že ruské rakety není možné monitorovat.

„Nejnovější ruské okřídlené rakety, které mohou být odpáleny z
bombardéru a ponorky a z mnohem větší vzdálenosti než starší systémy, a
mohou tedy překonat naši protivzdušnou obranu, ve mně budí znepokojenost,"
dodala ona.

I když Robinsonová pochybovala o možnosti útoku Ruska na USA, vyzvala
parlament k přípravě nové taktiky a metodiky odporu ruským raketám.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Média: v Kyjevě našli náhradu za vedení oblastí Donbasu, které nejsou pod
kontrolou

Ukrajinský prezident Petro Porošenko projevil zájem o plán předsedy
společenského hnutí Ukrajinská volba Viktora Medvedčuka, který
předpokládá, že v jednotlivých okresech Doněcké a Luganské oblasti (nekontrolované
Kyjevem) budou vytvořeny správy, v jejich čele by stály osoby, vyhovující
Kyjevu i Moskvě, píše v sobotu ukrajinský týdeník ZN.UA.

Podle údajů týdeníku Medvedčuk navrhl prezidentovi kandidáty —
ukrajinského oligarcha, rodáka z Doněcka Rinata Achmetova a hlavu frakce
Opoziční blok v parlamentě Jurije Bojko.

Podle údajů týdeníku se tyto kandidatury prezidentovi líbily. „Podle
našich informací provedl předběžné jednání s oběma a oba prý
souhlasili. Věřit tomu (zvláště v případě Achmetova) není jednoduché,
ale zdroj ZN.UA trvá na věrohodnosti této informace. Putina s tímto návrhem
seznámili, ale souhlas ještě nedostali", píše vydání.

Podle údajů týdeníku „ v případě podpisu dohod o provedení voleb na
územích Donbasu, která nejsou pod kontrolou Kyjeva, Moskva souhlasila s
výměnou současných vůdců DLR a LLR Zacharčenka a Plotnického".

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Zkouška válkou: jakých výsledků dosáhla ruská vojenská rozvědka v
Sýrii

5. listopadu Rusko slavilo Den vojenského rozvědčíka – profesionální
svátek příslušníků Hlavní zpravodajské správy (GRU) ruského
generálního štábu. O poslání vojenských rozvědčíků v arabské
republice se dočtete v materiálu RT.

Ve dne v noci

Příslušníci GRU pracují v přísně tajných podmínkách. Neznáme jejich
jména, tváře, počet a ani podrobnosti jejich operací. Nicméně právě
aura tajemství přitahuje pozornost velkého počtu výzkumníků činnosti
tajných služeb.

V nedávno vydané anglické monografii Elite Warriors Centrem analýzy
strategií a technologií (CAST) se tvrdí, že od roku 2009 GRU spadá do Sil
zvláštních operací (SZO) — struktury, která spojuje jednotky ruských
speciálních sil.

Ruské ministerstvo obrany neupřesňuje, kdy do Sýrie dorazili vojenští
rozvědčíci. Zahraniční experti se domnívají, že příslušníci GRU
plní funkci leteckých návodčích od prvního dne vzdušné operace, která
byla zahájena 30. září 2015.

První oficiální potvrzení přítomnosti ruských vojenských rozvědčíků
v Syrské arabské republice bylo zveřejněno v médiích 26. března 2016. V
rozhovoru pro list Rossijskaja gazeta první zástupce náčelníka štábu
Centrálního vojenského okruhu Alexandr Dvornikov prohlásil: „Nebudu tajit,
na území Sýrie působí jednotky našich SZO."

Hluboko v týlu

Vojáci GRU se hlavně specializují na diverzní a průzkumné operace. Jedním
z jejích hlavních úkolů v Sýrii je provádět výzkum a navádění
letectva na pozice teroristů. Předsunutí letečtí návodčí pronikají
hluboko do týlu ozbrojenců, hledají objekty a síly protivníka, na místě
se opevňují a předávají souřadnice cílů vzdušně-kosmickým silám (VKS).

Pro svou práci vojáci využívají komplet rozvědky, řízení a komunikace
Strelec, který je součástí moderního bojového obleku Ratnik. Tento
průzkumný a útočný systém umožňuje vzájemnou komunikaci vojáků během
vojenských operací, provádět navádění letectva a dostávat rozkazy
velitelů.

V květnu 2017 se doslechlo, že se skupina 16 vojáků GRU během plnění
operace s cílem zjistit pozice teroristů dostala pod minometnou a
dělostřeleckou palbu ve východním Aleppu. Spolu s ruskými vojáky na zemi
působila vojska syrské armády, ale kvůli vzniklým zmatkům ustoupila.

Ze zpráv médií vyplývá, že vojenští rozvědčíci používají v Sýrii
high-tech zbraně: termovize, přístroje pro noční vidění, komunikační
prostředky se šifrovaným spojením, drony, protiraketové komplety Kornet a
odstřelovačské pušky s tlumiči.

Účastník protiteroristických operací na severním Kavkaze Alexej Goluběv v
rozhovoru pro RT podotkl, že operace v Sýrii se stala další zkouškou pro
ruské vojenské rozvědčíky a vážným testem jejich bojeschopnosti. Podle
experta speciální síly dokázaly, že jsou schopny splnit i ty
nejsložitější úkoly.

Expert se domnívá, že GRU generálního štábu za dobu své existence
nahromadila obrovské zkušenosti, nicméně zdokonalování vojenské
přípravy je proces, který se nesmí zastavovat. Účast v syrské kampani
umožňuje v praxi otestovat existující metody práce speciálních sil.

Podle něj silná vojenská rozvědka je nepostradatelným atributem jakékoliv
velmoci a je jedním z pilířů nezávislé zahraniční politiky. GRU se
orientuje na plnění zahraničních misí, a proto má služba přísně
tajený charakter.

„Prakticky nic nevíme. Televize nám neukazuje tváře hrdinů, neznáme
žádné podrobnosti o speciálních operacích, dokonce i ze sovětské
minulosti toho moc nevíme. Je to kvůli tomu, že všechny informace mohou
představovat zájem pro potenciálního nepřítele. Nám stačí vědět, že
vojenští rozvědčíci jsou tady od toho, abychom mohli klidně spát," shrnul
Gulběv.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť