Question:
Žvanilové novináři! Že by Rusové dali šperky paní Němcové? Má půl
žaludku. Obluda. Zeman stíral redaktora za Skripala i Čínu

Prezident Miloš Zeman pohovořil pro server Blesk.cz. Mimo jiné hovořil o
vyhoštění ruských diplomatů, otravě Sergeje Skripala i o jedovaté látce
novičok. Ale nejen o tom.

„Přeji si znát fakta. Samozřejmě uvítám, jestliže Velká Británie
předloží nějaké důkazy nebo alespoň indicie, že Rusové nechali zabít
dvojitého agenta Skripala. Ale to mi nepřísluší. Nejsem kupodivu ruský
prezident ani britský premiér. Jsem český prezident, a právě proto jsem se
rozhodl, že požádám českou BIS, aby prověřila ruské tvrzení, že tu
vyrábíme novičok. Čemuž nevěřím, ale vždy je lepší, když budeme mít
potvrzeno to, že tato pomluva je nepravdivá, než abychom žili v
přesvědčení, že na ní něco je,“ řekl úvodem Zeman k současné
největší kauze. Ředitel BIS Michal Koudelka přislíbil vypracování
zprávy do měsíce.

„Byl jsem to já, který označil ruské obvinění za drzou lež. Mohu
konstatovat, že některé zdroje však vedou k pochybnostem. A já budu rád,
když tyto pochybnosti budou vyloučeny,“ sdělil a napomenul politiky z TOP
09 a STAN, kteří ho za jeho úkol kritizovali, pětiprocentními hysteriky.

Zeman se následně vyjádřil k tomu, že nemá nic proti kroku České
republiky ohledně vyhoštění diplomatů. Vnímá to jako kompetenci premiéra
v demisi Andreje Babiše (ANO). „Výběr tří diplomatů je zcela v
kompetenci ministerského předsedy. Ale vím, že se o tom radil se všemi
zpravodajskými službami,“ řekl Zeman s tím, že jej výběr ani nezajímal.

Následně dodal, že jej nikdo z ruské strany nekontaktoval. „Kdybych byl
ruským agentem, jak se říká, asi by se za mnou někdo přiřítil,“
sdělil Zeman a vyzval moderátora ke změně tématu. „Vyhošťování
diplomatů tu již bylo několikrát,“ řekl Zeman.

Co se týče Ruska, hovořilo se také o tom, zda Rusové nelákají některé
strany, aby se zasadily o vystoupení Česka z Evropské unie a z NATO. Zeman k
tomu jen podotkl, že některé strany politiku vystoupení z EU či ze
Severoatlantické aliance mají, ale například těžko by byla přesvědčena
poslankyně ODS Miroslava Němcová. Podle Zemana by v jejím případě
nepomohlo ani to, kdyby dostala od Rusů šperky.

Dalším tématem pak byla návštěva předsedy Sněmovny reprezentantů USA
Paula Ryana, jenž je v těchto dnech v Česku. Se Zemanem se však nesetká.
Zemanovi neposlal gratulaci ke znovuzvolení ani americký prezident Donald
Trump. Na toto vše i na čínské investice se hlavy státu zeptal
neúspěšný prezidentský kandidát Michal Horáček.

„Je dobré vědět, že americký prezident nemá ve zvyku standardně někomu
blahopřát. Dozvěděl jsem se to od našeho zahraničního odboru. Návštěva
pana Ryana je soukromou návštěvou, nikoliv oficiální návštěvou. Setkám
se s panem Ryanem kdykoliv si to bude přát, ale on si to nepřál,“
zdůvodnil Zeman.

Další dotaz pak položil také neúspěšný prezidentský kandidát Marek
Hilšer, jenž si postěžoval, že Zeman se nezúčastnil prezidentských debat.
Zeman však kontroval, že se účastnil až debat v druhém kole. „V
případě, že by pan Hilšer postoupil, tak bych se s ním také setkal,“
řekl Zeman.

Sděll také to, že se zatím nehodlá vzdávat svého poradce Jie Ťien-minga,
exšéfa CEFC, jenž je v Číně stíhán kvůli korupci. „Buď bude
propuštěn, nebo bude odsouzen. Jak jistě víte, při své dobré
informovanosti, on se vzdal své funkce šéfa CEFC,“ podotkl Zeman, jenž má
informace od čínského prezidenta, že má zájem o další spolupráci. S Jie
Ťien-mingem prý soucítil, když jej jmenoval poradcem, neboť byl po operaci
žaludku, kdy mu byla polovina odejmuta.

„Každé vyšetřování musí dříve nebo později vyústit v obvinění,
nebo v osvobození. Takže já si počkám, jak to dopadne,“ dodal Zeman,
jenž po celou dobu rozhovoru moderátora Davida Vaníčka velmi napomínal a
poučoval.

Co se týče čínských investic, Zeman uvedl, že dochází k omezení
investic země v zahraničí. „Čínský ekonomický růst se poněkud
zpomalil. V minulosti se pohyboval kolem 10 procent, teď je 6,5 %,“ sdělil
Zeman, jehož vztah s čínským prezidentem Si Ťin-pchingem zůstává stále
stejný.

Tématem rozhovoru Blesku byla i slovenská politika. „Tuto vraždu jsem
odsoudil,“ poznamenal Zeman, jenž příští týden zamíří na oficiální
návštěvu Slovenska. Novináře v Česku však i nadále nazývá z velké
části žvanily. Chybí mu například to, že čeští novináři se nesnaží
investigativně psát o OKD a Zdeňku Bakalovi.

Další otázka směřovala z úst Jiřího Drahoše, jenž byl vyzyvatelem
prezidenta Miloše Zemana v druhém kole prezidentské volby. Zeptal se na to,
proč Zeman nehovořil při inauguračním projevu o 100. výročí
Československa. „Projev na toto téma připravuji na 28. říjen tohoto roku.
28. října vzniklo svobodné a samostatné Československo,“ sdělil Zeman se
slovy, že nechtěl, aby se v projevech opakoval.

Poslední dotaz směřoval na hradní tým a rozpočet Hradu, padl z úst
diplomata Pavla Fischera. „Žádné změny neplánuji,“ podotkl Zeman.

Závěrečné téma pak patřilo zdraví hlavy státu, kdy Zeman popřel, že by
docházel na infuze. Odmítl i to, že by byl letos v IKEMu. „Za uplynulé
tři měsíce jsem nebyl v žádné nemocnici. Co bych tam dělal," poznamenal
Zeman, jenž se v blízké době také chystá přijmout olympioniky na
Pražském hradě. V souvislosti se zdravotním stavem také řekl, že
fotografie dokážou mnohé. O sobě dokonce řekl, že je obluda, takže pak
leckdy jako obluda na snímku vypadá.

Pak již přišlo na dotazy čtenářů, kteří se ptali nejen na premiéra v
demisi Andreje Babiše (ANO), ale i například na situaci v Sýrii. A nemohl
chybět ani Kajínek. „Když si pan Kajínek pořídil za dva miliony mercedes,
byť si je zřejmě našetřil ve vězení a měl honoráře za knihy a filmy,
tak na jeho místě bych si koupil obyčejnou škodovku. Na druhé straně
každý má činit tak, jak umí, když neporušuje zákon. Nemyslíte si, že
chyba je i na těch lidech, včetně policistů, kteří se s panem Kajínkem
radostně fotí? Vina není na jedné straně, ale na obou,“ sdělil Zeman
závěrem.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Šojgu: Na Kurilách se mohou objevit základny Tichomořské flotily RF

Ministr obrany RF Sergej Šojgu prohlásil, že bude prozkoumána možnost
dislokace sil Tichomořské flotily Ruska na Velkých Kurilských ostrovech. Pro
tento účel bude tam poslána tříměsíční výprava.

Podotkl rovněž, že na jiných ostrovech se provádí přezbrojování
vojenských jednotek a plánuje se rozmístění pobřežních raketových
komplexů Bal a Bastion, a také bezpilotních letounů nové generace Eleron-3.

Kurilské ostrovy jsou předmětem dávného územního sporu Ruska a Japonska
— Tokio činí nárok na ostrovy Iturup, Kunašir, Šikotan a Habomajské
ostrovy, a odvolává se přitom na dvoustranný Traktát o obchodu a hranicích
z roku 1855.

Pozice Moskvy spočívá v tom, že Jižní Kurilské ostrovy byly zapojeny do
složení SSSR podle výsledků Druhé světové války, a že ruská
svrchovanost nad nimi, která má mezinárodně právní základ, nemůže být
zpochybněna.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Pane Vondro, Vy jste prý největší přítel USA v Česku... A exministr
odpověděl cosi šokujícího. Přidal se i Václav Klaus ml.

Ať už vyhraje Donald Trump nebo Hillary Clintonová, nebezpečí války
povážlivě vzroste. My bychom se však raději neměli spoléhat na to, že
nás Američané přijdou v případě nějakého nebezpečí zachránit a
místo toho začít zvyšovat svoji obranyschopnost. V předvečer voleb
příštího amerického prezidenta se na půdě Vysoké školy ekonomické v
Praze někdejší ministr obrany Alexandr Vondra, bývalý ředitel soukromého
gymnázia PORG Václav Klaus mladší a odborník na severní Ameriku Jan
Hornát pokoušeli odhadnout, kam budou Spojené státy další čtyři roky
směřovat a jak to ovlivní situaci ve světě.

Na úvod debaty její moderátor Lukáš Kovanda, hlavní ekonom finanční
skupiny Roklen připomněl, že WikiLeaks na základě diplomatické depeše z
března 2009 označily Alexandra Vondru za největšího spojence USA na české
politické scéně. To však bývalo. Vondra zdůraznil, že Amerika se změnila,
on je u Američanů zapsaný jako poměrně razantní kritik Obamovy
administrativy a tak by o něm dnes ambasador Schapiro jen těžko psal, že je
největší americký spojenec.

Proč už bývalý český ministr obrany není tak nakloněn Americe? Vondra
objasnil, že zkrátka proto, že se tam opět, sic skrytě, vrací zpátky
marxismus – v podobě politické korektnosti, multikulturních teorií či
ochrany různých minorit, což on považuje za veliký problém. Plný průchod
této proměně přitom dal dle něho současný americký prezident Barack
Obama, který „to nějakým způsobem ztělesňuje“.

Vondra uklidňuje, že v Česku naštěstí něco takového zatím nezpozoroval,
což přikládá naší pozici uprostřed Evropy, která brání tomu, aby na
nás „tyhle laviny“ úplně dolehly. Může tak jako vysokoškolský pedagog
být mnohem otevřenější, než kdyby působil na nějaké západní
univerzitě. Nicméně i v Čechách učí studenty ze západní Evropy, a když
prý řekne něco otevřenějšího, švédské studentky okamžitě zvednou
ruku a osočují ho, co si to dovoluje.

Vondra odhaduje, že nastolený trend v Americe je zřejmě nezvratný. V
Evropě bychom proto dle jeho názoru měli všichni zbystřit, protože Amerika,
která se uměla jasně orientovat v tom, co je správné a co je špatné v
určitých kritických situacích a která třikrát vytáhla za starý
kontinent důležité horké kaštany z ohně, je patrně minulostí. „Evropa
nemůže zůstat Evropou, tak jak je. Každý si ji namaže na chleba, až dojde
k nějakému střetu,“ varuje bývalý český ministr obrany.

Momentka z debaty: zleva – Alexandr Vondra, Václav Klaus ml., Jan Hornát a
Lukáš Kovanda

Autor: Lucie Štěchová

I podle Jana Hornáta dochází k proměně tváře Ameriky, přičemž
produktem této přeměny je republikánský kandidát na amerického prezidenta
Donald Trump a vůbec celé hnutí kolem něj. Odborník na severoamerickou
oblast poukazuje na to, že Trump ve své kampani cílí na „zdravé americké
jádro“ – bílou střední třídu – která se cítí být vládou
pozapomenuta na úkor různých menšin. Pokud si myslíme, že po volbách
dojde k utlumení těchto pocitů naštvanosti a vzpoury proti establishmentu,
hluboce se mýlíme. Hornát upozorňuje na to, že se tyto proudy v americké
společnosti mohou vrátit s ještě větší razancí, než jakou sledujeme
nyní, kdy zhruba šedesát až pětašedesát procent Američanů nenávidí
prezidentské kandidáty.

Z nevraživého postoje Američanů vůči oběma potenciálním vůdcům Vondra
vyvozuje, že Clintonová i Trump to v případě svého vítězství budou mít
strašné těžké. A protože autorita vládce navenek se odvozuje od jeho
postavení doma, radí, abychom se alespoň pro nejbližší budoucnost
spoléhali hlavně sami na sebe. Zvláště pokud vyhraje Donald Trump. Jeho
politika totiž není dle Vondry hodnotově založená, přece jenom je to
byznysmen, a tak se může stát, že za dobrou nabídku nás prodá Rusku nebo
Číně. Měli bychom tedy začít plnit své závazky vůči Severoatlantické
alianci – tedy dávat 2 % HDP na obranu.

Zatímco Rusko představuje nebezpečí vojensky, čínská expanze má dle
Vondry jednoznačně ekonomickou povahu. Jinými slovy, Čína má přebytek
hotovosti a snaží se ji nákupy udat v zahraničí. U nás je prý kolem toho
spousta „keců“, ale kromě Slavie tu Vondra žádnou investici nevidí.
Kriticky také hodnotí to, že se u nás často vedou iracionální výměny
názorů, v nichž figuruje dalajláma nebo Peking jako fíkový list pro
domácí politický souboj, ale chybí tu debata o tom, jaké jsou přínosy
čínských investic a ve kterých oblastech jsou nežádoucím bezpečnostním
rizikem.

Bude válka s Ruskem?

Při debatách o zahraniční politice Spojených států se často hovoří o
tom, že Donald Trump spíše než Clintonová dokáže urovnat vztahy s Ruskem.
On sám to o sobě také tvrdí, podle Hornáta ale v jeho vizích existuje
vnitřní rozpor. Odborník varuje, že Trumpův tlak na členské země NATO,
aby dostály svým závazkům a dávaly 2 % HDP na obranu, by mohl vyvolat u
Vladimira Putina pocit nebezpečí. A vůbec prý nemusí záležet na tom, že
by šlo o rozkaz USA, že navyšování rozpočtů na obranu by bylo jen naoko a
že pro Rusko by to žádnou bezpečnostní hrozbu nepředstavovalo. Dle
Hornáta se dá čekat, že Putin by to jako hrozbu vnímal a mohlo by být zle.

I proto si myslí, že Trump jako prezident by byl větší bezpečnostní
hrozbou než Hillary Clintonová. Byť ta má ve vztazích s Ruskem sama máslo
na hlavě. Hornát připomíná, že když se stala ministryní zahraničních
věcí u Obamy, pokoušela se o restart vztahů s Ruskem, což ale absolutně
nevyšlo. Z toho mu vychází, že jestli se Clintonová stane prezidentkou,
vztahy mezi Ruskem a USA budou nadále špatné.

Václav Klaus mladší naopak míní, že zvolením Hillary Clintonové jsme
válce o něco blíže. V této souvislosti syn našeho někdejšího prezidenta
podotkl, že oproti minulosti můžeme sledovat zavádění povinné vojenské
služby. Zároveň nám po republice jezdí čím dál víc kontingentů a
občané jsou v médiích vyzýváni, aby je šli pozdravit. Takové manévry se
dle Klause dají vnímat jako příprava na nějaký „boží konflikt“,
který, jak pevně doufá, si nikdo nepřeje. Bývalý ředitel prestižního
gymnázia s nadsázkou uvedl, že lidé snad radši půjdou studovat
makroekonomii, než aby si šli lehnout do zákopu někam do východní Haliče
a zkusili to vzít útokem na východ. A zavtipkoval, že za taková slova se
dnes nasazuje hlava ruského agenta.

Alexandr Vondra navázal konstatováním, že vztah mezi Českou republikou a
Spojenými státy je vztah asymetrický. Na toto konto upozornil, že když si
tady žijeme tak nějak blahosklonně v povětří, což názorně dokládají
výroky prezidenta Miloše Zemana nebo ministra financí Andreje Babiše,
kteří si prý nelámou hlavu vztahem s Amerikou, nesmíme si dělat iluze, že
si americký prezident, ať už Trump nebo Clintonová, vzpomene na Českou
republiku, až to budeme potřebovat.

„Trump má alespoň českou dceru, tak je tady určitá naděje, že kdyby
došlo na nejhorší, tak nás vynechají,“ zavtipkoval Václav Klaus mladší.
„To jsou ty sázky na příbuzenské kontakty,“ reagoval Vondra s tím, on
sám by na toto moc nesázel, protože tu rodinu zná a ví své. Podle
exministra naštěstí nějaká bezprostřední kolize nehrozí, obě země
mají problémy, které musí řešit.

Rada americkým diplomatům v Česku

Vondra také podotknul, že pokud by Donald Trump usedl do prezidentského
křesla, mohlo by dojít k obměně složení amerického velvyslanectví v
Česku, což by Vondra uvítal, neboť diplomati by se možná konečně začali
věnovat tomu, čemu se američtí diplomati dle jeho hlubokého přesvědčení
věnovat mají – důležitým bezpečnostním otázkám.

V jedné společné česko-americké studii, které se před dvěma lety
účastnil, doporučoval Američanům, aby se američtí diplomaté – místo
toho, aby pochodovali v čele Prague Pride – věnovali důležitým
bezpečnostním otázkám, protože jinak u nás přicházejí o konzervativce,
kteří tu byli dvacet let pilířem atlantismu. Toto doporučení muselo
nakonec ze studie na popud americké strany pryč.

Na závěr svého vystoupení Vondra uvedl, že jsme v „sendviči“ mezi
Německem a Ruskem. A zatímco americké vojenské boty po našich hřbetech
nikdy nepochodovaly, ty německé a ruské ano. Dokud tedy bude Amerika
zastávat pozici globální velmoci, stojí za to usilovat o to, aby měla
zájem nás chránit. Proto Vondra usiloval o to, aby byl na našem území
umístěn radar – zařízení, které by chránilo i Ameriku a pak by jí na
nás záleželo. Bohužel „stupidní a hloupí Češi“ výstavbu radaru
odmítli.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Svolávám největší demonstraci od roku 1989. V Česku jde o všechno,
burcuje aktivista Jakub Pitron

Nesmíme prý politickým predátorům dovolit, aby k nám pustili drancovat
čínského draka. Tak hovoří Jakub Pitron, který na sociální síti
odvážně prohlásil, že spunktuje nejmasivnější demonstraci od
devětaosmdesátého roku. Už svolává do boje organizace, spolky, včetně
odborů, které prý musí přestat mlčet. Podniky J&T, Penta, PPF, kterým
zdárně sekundují Zeman, Babiš, Klaus – téměř kompletní partička z 90.
let, která byla skutečným vítězem převratu, dnes podle něj stojí v
první linii jako jeden muž, sešikována, aby poskytla své firmy, moc a
kontakty čínským soudruhům. Schyluje se k něčemu ještě
katastrofálnějšímu, než jsme zažili v 90. letech, míní aktivista.

Návštěva čínského prezidenta, jemuž podle slov aktivistů česká hlava
státu „dělala fasádu“ v rudém svetru, byla pro Jakuba Pitrona jednou z
posledních kapek. „Tohle překračuje úplně vše, co jsem schopen tolerovat,“
napsal po. zhlédnutí videa, v němž čínští hosté útočí na Čechy,
protizemanovský aktivista, novinář, správce facebookové skupiny Občanská
společnost spojený s červenými kartami, či loňský organizátor
občanských akcí Hi Friends (spojených s podporou průjezdu spojeneckých
vojsk územím ČR).

Hodlá proto zorganizovat demonstraci, která bude největší od roku 1989. Na
Facebooku již vyzval všechny, kdo sdílejí jeho postoje, aby mu posílali co
nejvíce kontaktů na potencionální soukmenovce.

Jeho motivace? Začíná to u Číňanů

Něco je opravdu hodně špatně, říká. Signálů, které to potvrzují a
které vedou Jakuba Pitrona k další velké občanské aktivitě, je několik.
Ten první, který dnes po návštěvě čínského prezidenta v Praze
vyzdvihuje, se točí kolem soukromé šanghajské společnosti China Energy
Company Limited (CEFC). Ta začala mimochodem prostřednictvím právní
kanceláře Pokorný, Wagner & partneři rozesílat vybraným českým médiím
hrozby žalobou, pokud budou nadále poukazovat na možné propojení CEFC s
čínskou vojenskou rozvědkou. „Hrozby – zdá se – vyvolal
investigativní článek LN o neobvyklém angažmá představitelů CEFC jako
‚poradců‘ hned tří vrcholných ústavních činitelů ČR – prezidenta,
premiéra a ministra vnitra. Hlavní partner kanceláře Pokorný, Wagner &
partneři je přitom znám svým blízkým vztahem k premiéru Sobotkovi, což
nutně jen dále prohlubuje dojem postupného fúzování českého státu s
CEFC,“ cituje Pitron z portálu Hlidacipes.org.

A pokračujeme… naší kontrarozvědkou

Tomu zdárně sekundují, jak Jakub Pitron odkazuje, veřejně dostupné
závěry, k nimž při sledování rizik propojování vlivu se zahraničními
politikami došla česká kontrarozvědka neboli Bezpečnostní informační
služba. „Česká BIS už ve výroční zprávě za rok 2014 uvedla: V
případě čínské moci a jejích zpravodajských služeb se nesl rok 2014 ve
znamení důrazu na vlivovou infiltraci do českých politických a státních
struktur a sběru politického zpravodajství, a to vše za aktivní pomoci
některých českých občanů, včetně politiků a státních úředníků.“

Zpráva potvrzuje, že hlavními cíli zájmu BIS v kontarozvědné činnosti na
našem území jsou aktivity ruské, ukrajinské a právě čínské.

Strýčkové Zeman ani Babiš proti tomu nemají ani ťuk. Alarmující!

Společnost CEFC, u níž dotčená média poukazují na vazby na čínskou
vojenskou rozvědku, realizovala v České republice řadu ne bezvýznamných
akvizic, které nelze přehlédnout. „Máme nákupy té samé čínské
společnosti CEFC ve společnostech jako je J&T, Penta, Médea Group...
Nezapomeňme ani na spolupráci PPF Group Petra Kellnera s čínskou China
Development Bank – Kellner provozuje v Číně Home Credit. A samozřejmě
proti takto masivnímu nástupu nemají vůbec nic ani Babiš, ani Zeman,“
kritizuje otevřenou náruč prezidenta i vicepremiéra.

„Ať si lidé připomenou, kdo jsou klíčové osoby těchto firem: Kellner,
Dospiva, Tkáč, Křetinský, Haščák, Kušík... A politicky jim v tom
sekundují Babiš, Zeman, Klaus… To je šílené. Ti samí lidé, kteří
mají přímo obří podíl na divoké privatizaci z 90. let, nyní stojí opět
bok po boku a dávají čínským soudruhům k dispozici své firmy, kontakty a
moc; přitom tvrdí, že jejich konání je v zájmu České republiky a jejích
občanů. Mnoho informací lze najít na www.mapovani.cz,“ ponouká Pitron a
shrnuje, že v oněch nákupech je třeba vidět zaměření na strategické
komodity: média, energetika, reklama, zemědělství, průmysl... „To mi
připadá naprosto alarmující,“ hodnotí to.

Čínská společnost CEFC mimo jiné v současnosti například kupuje od
investiční skupiny Rockaway Capital 50 až 90procentní podíl největšího
internetového prodejce dovolených v Česku Invia.cz. Celkem u nás za necelý
rok proinvestovala dvacet miliard. V oblasti médií jde rovněž o Empresa
Media, jež mimo jiné vlastní TV Barrandov a časopis Týden; a většinový
podíl přebírá také v Pivovarech Lobkowicz Group. Za zmínku stojí také 50
procent v aerolinkách Travel Servis nebo většinové vlastnictví Slavie Praha.
Letos firma převzala pětihvězdičkový hotel Le Palais Art Hotel Prague.
Čínská telekomunikační Huawei je v ČR úzce provázaná se společností
Telefónica O2, ovládanou rovněž Kellnerovou skupinou PPF. „Huawei je
považována za bezpečnostní riziko například v Kanadě, Austrálii nebo USA.
Huawei byla nucena trh v USA opustit i poté, co na bezpečnostní rizika
spojovaná s touto firmou upozornil mimo jiné osobně prezident USA Barack
Obama,“ připomíná Pitron.

„Takže si to shrneme. Všichni výtečníci z ‚devadesátek‘ táhnou za
jeden provaz: Dostat do Česka čínské peníze prostřednictvím firmy, která
je přímo napojená na čínskou vojenskou rozvědku, a být branou Číňanům
pro trh EU. Všichni prošli najednou stejnou přeměnou osobnosti z
bezohledných predátorů na hodné strýčky. I když to by sedělo: ‚Strýčku‘
oslovuje i čínský lid toho pána, co je u nás na návštěvě,“
poznamenává.

Společnost CEFC je největší soukromou společností v Šanghaji a šestou
největší privátní firmou v Číně. Působí především v oblasti
financí, energetiky a průmyslu. Svoje zastoupení má například v USA,
Velké Británii, Kanadě, Mexiku, Rusku, UAE, Indonésii, Singapuru, Jižní
Koreji nebo Japonsku. CEFC byla zařazena do TOP 500 firem světa. Opakovaně
byla zařazena mezi TOP 10 nejvlivnějších společností ČLR. Od roku 2013
rozdělila do charitativních a kulturních aktivit přes 2 miliardy korun a
poslední 4 roky byla oceněna jako jeden z TOP 10 největších charitativních
dárců Číny. CEFC se rozhodla expandovat do Evropy a Českou republiku si
vybrala jako hlavní sídlo svých evropských aktivit. (Zdroj:
http://CEFCeurope.com)

Partička, která chytla další dech

Na dotaz, zda je reálné dnes zorganizovat převrat srovnatelný s 89. rokem a
zda je tím možné dnes – v záplavě ostatních demonstrací a protestních
happeningů – něco změnit, reaguje: „Co mám jiného možnost dělat, než
proti tomu protestovat?“ Vidí jen dvě možnosti. „Za prvé nechat to být,
věnovat se své práci a pokud by se mé obavy naplnily, rychle odjet. Nebo –
snažit se lidem ukázat, že ta parta z devadesátek se nadechla možná
ještě k něčemu většímu, co pro nás může mít katastrofální důsledky,“
varuje.

Uvědomuje si ovšem, že spletité mocensko-ekonomické vlivy, kvůli nimž
bije on i řada dalších aktivistů na poplach, spousta lidí nemusí pochopit
nebo je pro ně řada jmen zcela neznámá. „Ano, jsem si vědom toho, že
většina občanů nemá tolik času a možná ani chuti věnovat se politice do
detailu. Mají mnoho svých problémů, spoustu z nich žije z měsíce na
měsíc a neřeší tyto věci...,“ pokyvuje s tím, že ale na druhou stranu
– jak v podstatě potvrzuje i citovaná zpráva BIS za rok 2014 – tohoto
faktu využívají tentokrát ne čínské, ale ruské tajné služby.

„Pokud dovolíme této partě popojít ještě dál, budou na tom opět biti
nejvíce ti, kteří se nemohou bránit... Nemůžu udělat nic jiného, než
oslovit lidi ve svém okolí, vysvětlit jim mé obavy a požádat je, aby mi
pomohli,“ dodává.

Mlčící odbory? Důsledky si poneseme všichni

Iniciátor budoucí „nej“ demonstrace má velký zájem na zapojení
odborářských organizací. „Napadlo mě to právě z důvodu, že doposud se
ve velké míře k těmto typům akce nevyjadřovali. Dokážu to pochopit,
protože občanská společnost je velmi rozmělněna do spousty malých skupin,
takže je pro tyto organizace možná těžké brát někoho jako relevantního
partnera... Spousta lidí také není mediálně známa... Ale domnívám se,
že situace je natolik vážná, aby k ní zaujaly postoj i další organizace
sdružující občany, podnikatele a firmy napříč společností. Protože
důsledky za naše nynější postoje – ať už budou jakékoli – poneseme
všichni,“ zdvihá varovný prst.

Nemusí podle něj jít jen o apolitické iniciativy. „Problém, který vidím,
nespočívá v tom, jestli někdo prosazuje pravicovou nebo levicovou politiku.
Ale jestli chceme demokracii v ČR nebo ne,“ nevymezuje se proti spolupráci s
politickými hnutími, pokud se ztotožní se stejným cílem. Mnohem více se
podle něj jedná o to, kterým směrem se budeme ubírat, jestli na Východ,
nebo na Západ. „Ona ta otázka v podstatě nebyla ani moc veřejně probrána.
Po listopadu 89 jsme věděli, že nechceme komunismus... Ale proběhla ona
identifikace se Západem?“ vznáší řečnickou otázku.

Netvrdí tím prý ale, že by neměly být korektní vztahy s Ruskem i Čínou.
„Ale neznamená to přeci, že predátorům z devadesátek dovolíme se
nadechnout a vpustit čínského draka drancovat naši zem. Já nemám nic proti
čínských, ruským ani jiným občanům. Mají to nesrovnatelně těžší
než my. Mám ale hodně výhrad proti režimům, které jim vládnou,“
objasňuje.

Moc dramatické? Svoboda versus životní úroveň

Pokud někomu připadá, že vidí současnou situaci až přespříliš
dramaticky, má se prý podívat na rozhovor s Jiřím Žůrkem z KPMG, který
odvysílala DVTV o studii Češi 1990 – 2015. „Podle tohoto dlouhodobého
výzkumu je pro 37 procent občanů na současném režimu důležitější
svoboda, možnost se prosadit a demokracie... Pro zbytek je důležitější
životní úroveň. Já jsem z těch lidí, pro které je důležitější
svoboda a demokracie,“ říká a dodává: „To ale není odsuzování těch
63 %, protože nic není černobílé. Chápu, proč někteří spoluobčané
mají jiné priority. Ale problém je, že bez té demokracie, svobody a
možnosti se prosadit, nebude v budoucnu možné zvýšit životní úroveň.
Lidé mají pocit a do jisté míry oprávněně, že je politici a vůbec ten
polistopadový vývoj zklamal. Chápu proč, ale zároveň si myslím, že
osmdesát procent věcí funguje... Ukažte mi společenství států, které
funguje lépe než Evropská unie.

Když se, například i v kontextu aktuální diskuze nad lidskými právy v
Číně, zamyslíme, těžko budeme hledat místo, kde mají lidé lepší
životní úroveň a více svobody. „Nikdo nepředstavil lepší plán.
Spojení Slovanů? Pod kým? Matkou Rusí? Úzké vazby s Čínou? Proč? Tohle
všechno jsou důvody, které mě vedou k tomu, že chci protestovat. Jsem
přesvědčen, že čelíme zcela zásadním tlakům, které mohou otočit
směřování naší země směrem na Východ, a je třeba říct této změně
zcela zásadní: NE, prostě to nedopustíme! Cítím nejen právo, ale
povinnost se vyjádřit.“

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Tereza Spencerová lomí rukama: Kdákání z Bruselu. Zavřít do blázince. A
jasně, za vše může Putin

OKNO DO SVĚTA TEREZY SPENCEROVÉ Za vše může Putin, přítel všech našich
nepřátel, komentuje editorka Literárních novin a analytička Tereza
Spencerová poslední výstupy z Bruselu. Zejména ji zaujal výrok Guy
Verhofstadta, že „Rusové a Američané a Turci společně víceméně
pracují na evropském území, aby zničili evropský model“. Poněkud méně
humorně hovoří o rostoucí hrozbě terorismu v Evropě a všímá si i
drobností kolem Donalda J. Trumpa.

Jak vnímat současnou vlnu informací o utrpení civilních obyvatel v Aleppu?
Rusové a Asad prý chtějí urvat vojenské vítězství pro sebe za cenu
bombardování nemocnic a v zásadě všeho, co jim přijde pod ruku. Je takový
postup, označovaný za genocidní, skutečně bezprecedentní? A jak je
vojensky efektivní, dokáže Asad „vyřešit“ Aleppo ještě za vlády
Obamy? Jaká je přesná vojenská situace a co bude pak? Jak z hlediska vývoje
války v Sýrii, tak z hlediska další uprchlické a humanitární katastrofy,
kterou „slibují“ nevládky? A vůbec, co zajímavého o vývoji v Sýrii
nám media nepřinášejí?

Nechci nikomu radit, jak vnímat situaci, ale první zprávy o „posledních
nemocnicích“ ve východním Aleppu začaly přicházet už někdy v únoru a
pak neúnavně znovu a znovu a znovu, zatím naposledy před pár dny. Nechci
tím nijak shazovat situaci civilistů ve východním Aleppu, ale když jde
něco takového zase „kolem“, tak už jen pokrčím rameny a pomyslím si
obdivně něco o neuvěřitelné vytrvalosti neziskovek, které tyto zprávy
generují, a médií, která je zarputile přebírají a nepřijde jim na tom
nic divného.

Nicméně, přece jen jsou údaje, které dokážou i překvapit, třeba když
katarská Al Džazíra před třemi dny v onom Al Káidou ovládaném
východním Aleppu, v němž i podle jejích tvrzení stále ještě žije asi
250 tisíc civilistů, zničehonic vykouzlila 100 tisíc dětí! Ale nešť,
kdybych se pídila po důkazech všech těchto tvrzení, tak by mě někdo mohl
obvinit z toho, že jsem Putinova agentka, která nevěří oficiálnímu
sdělení, tak to nechám být a radši si toho nebudu všímat. Nicméně, dál
v duchu (a to, prosím, kvůli cenzorům Ministerstva vnitra zdůrazňuji –
jen v duchu a sama pro sebe) trvám na tom, že ve východním Aleppu je
civilistů ve skutečnosti asi tak 50 tisíc a větší část. z nich tedy
logicky tvoří rodiny tamních džihádistů, kteří se odmítají vzdát a
těší se na ty černooké panny tam nahoře… Smrtelně zopakuji: podle
příkladu Libye si troufám tvrdit, že celkové počty obětí syrské války
budou výrazně nižší, než se dnes kvůli propagandisticým cílům tvrdí.
Jen musíme počkat, až válka skončí, kouř se trochu rozplyne a slovo
dostanou i místní a nejen zaručené zdroje z kanclu v prvním patře nad
secondhandem v britském Coventry.

Jestli je rozbombardování východního Aleppa bezprecedentní? Jistěže ne.
Mohli bychom začít srovnáním třeba se spojeneckým bombardováním
Drážďan na sklonku druhé světové války přes spalování Vietnamu
napalmem, zničení Grozného, bombardování irácké Fallúdži bílým
fosforem a ochuzeným uranem, od něhož před dvěma týdny uplynulo 12 let,
nebo saúdským bombardováním Jemenu. Fakt, že „mezinárodní
společenství“ - tedy Západ a jeho Saúdové a Katařané a jimi placené PR
firmy - lomí rukama výlučně nad tím Aleppem, dokládá jen to, že ve hře
je propaganda, nic víc. A taky že nevládky mají pořád ještě dost peněz.
I když, před pár dny jedna syrská opoziční mediální NGO zveřejnila
video, na kterém na zemi tiše leží zraněný, nad ním dva „záchranáři“
od Bílých přileb, a pak, asi po deseti vteřinách, zazní něco jako „Akce!“
a zraněný sebou začne zmítat a řve bolestí, zatímco mu ti dva zachránci
odhrnují suť z kolena… Fakt nevím, co se to stalo, že vypustili takovýhle
zmetek, ale třeba někomu už prostě peníze opravdu netečou jako dřív, a
tak se cítí ukřivděně.

Co se týče vojenské efektivnosti, tak to nevím. Bylo by samozřejmě lepší,
kdyby se džihád v čele s Al Káidou – sorry, podle našich médií stále
ještě „umírněnými povstalci“ – tváří v tvář přesile vzdal a
pustil ven alespoň civilisty, ale to po měsících pokusů podle všeho už
„nehrozí“, a tak zbývá jen ono vojenské řešení. Tedy, omlouvám se,
OSN přišla ještě s jinou variantou, a ta počítala s tím, že by Al Káida
dostala ve východním Aleppu autonomii. Tý bláho! Usáma bin Ládin se musí
v hrobě za své hubené břicho popadat! Kajdistický pidistáteček. Co nikdy
nedokázal on sám, zařídila by za něj OSN!

Tento geniální nápad byl ale podle očekávání v Damašku smeten se stolu a
syrská armáda se svými spojenci postupuje dál do hloubi východního Aleppa.
Nevím, jestli to stihnou do Trumpova nástupu, ale v praxi bude beztak
důležitější, aby se vše nějak vyřešilo, než v oblasti napadne sníh,
protože kdyby ho bylo víc, tak se boje prakticky zastaví, vše se
zakonzervuje do jara a namísto humanitární katastrofy vojenské bude spoustě
lidem hrozit umrznutí. Prašť jako uhoď, nás ale může hřát jistota, že
za to budou moci jen Rusové a Asad.

Česká diplomacie si právě dává cvičení z předmětu „Dobrodružný
krajan udělal průšvih v cizině a my ho musíme vyprostit“. Jde o Markétu
Všelichovou a Miroslava Farkase, kteří uvízli v Turecku. Zaslouží obdiv za
snahu pomoci Kurdům, nebo spíše profackovat? Jsou marxistické milice YPG
vlastně „hodní hoši“, ať už pro nás nebo pro Asada? Bylo opravdu
nutné jezdit za nimi přes Turecko? Co s námi, malým státečkem, teď Turci
budou chtít hrát, aby nám ty dva vrátili? A mimochodem, v severosyrské
kurdské Rojavě je dle jejich obdivovatelů fungující, v zásadě
socialisticky stát... Lze to tak říci?

Osobně tak nějak umím pochopit i jejich motivy pomáhat Kurdům, i když
netuším, jakou roli v tom všem sehrála určitá frustrace z „nudy v Brně“,
tedy v ČR. Neznám ty mladé nadšence, ale podle toho, co o nich čtu, mám
dojem, že prostě propadli jakési romantické vidině „boje za dobro proti
zlu“, aniž by si plně uvědomovali, že jsou ve skutečné válce. A že
Turecko Kurdy opravdu považuje za teroristy, ať si o tom kdokoli myslí cokoli,
a že není v pozici vazala, na kterého by si Evropa mohla dupnout. Současně
si ani nemyslím, že by nám Turecko chtělo něco „vracet“. Pár
podrážděných komentářů v tamních provládních médiích za čas rychle
vyšumí...

Obávám se ale, že nemáme moc co nabídnout na jejich výměnu, a kdyby Turci
udělali ve svém drakonickém protiteroristickém zákonu výjimku, tak by se
jim mohl začít sypat. Vychází mi z toho pro oba vězení v Turecku, dlouhé
a tvrdé. Nejspíš bude možné vyjednat přesun obou do vězení tady u nás,
až si v Turecku odsedí nějaké roky, ale to fakt jen spekuluji.

Postavení Kurdů v nynější válce v Sýrii je hodně komplikované. Na
jedné straně jsou nejúdernější „prodlouženou rukou“ Spojených
států v boji proti Daeši, na druhé straně bojují společně se syrskou
vládní armádou tam, kde je to pro ně výhodné, na třetí straně válčí
proti Turecku, které – spolu se Sýrií i Íránem – odmítá jakýkoli
náznak budoucího syrského Kurdistánu, na čtvrté straně jim nadbíhají i
Rusové, kteří jako první otevřeli v Moskvě jejich ambasádu…

Máte pravdu, že v tomto chaosu, kdy se jim hodně vnějších hráčů kvůli
svým krátkodobým zájmům snaží nějak pomáhat, mohou přežívat ideály
socialismu, možná spíš ale jakéhosi válečného komunismu, ale jakmile
válka jednou skončí, ideály budou vystřídány všudypřítomnými penězi,
obávám se. Kurdové nejsou nejpočetnější národ na světě bez vlastního
státu, jak se všeobecně opakuje, protože v Africe jsou mnohem početnější
národy se stejným postkoloniálním osudem, ale rozhodně mají mé sympatie.
Proto teď s podivným pocitem sleduji, jak USA vyslaly právě kurdské YPG
osvobozovat Rakká, „hlavní město“ daešáckého chalífátu, a to bez
ohledu na tvrdý nesouhlas Turecka. Jako by je tím vlastně předhodily do
otevřené války s Tureckem a jeho pravidelnou armádou a letectvem.

Nicméně to možná až tak divné není: Pokud se budou muset USA rozhodnout
mezi svým spojencem z NATO Tureckem a svými spojenci z YPG, koho si asi tak
vyberou? Tím spíš, že nový Trumpův poradce pro národní bezpečnost
Michael Flynn tureckého prezidenta Erdogana v zásadě opěvuje a tvrdí, že
by USA měly do Turecka vydat exilového duchovního a údajného strůjce
letního pokusu o převrat Fethulláha Gülena. A navíc se mezitím ukázalo,
že Flynn měl lobbistickou firmu, která pro Turecko v USA i pracovala. Jak
říkám, divný pocit, že se sice bavíme o syrských Kurdech, ale měli
bychom si začít připouštět, že se bavíme o obětních beráncích
geopolitiky… Budu hodně ráda, když to dopadne jinak.

A vůbec, Turecko začíná být čím dál zajímavější. Tento týden se
objevily zvěsti, že Erdogan na nás opět chce přitlačit pouštěním
migrantů. Co jsme mu zase udělali? Jak chápat postup Bruselu ve věci
přístupových rozhovorů s Tureckem, kde po Erdoganovi pořád něco chtějí,
on se jim směje a zároveň se uráží, že se do něj navážejí? Co jste si
pomyslela při jeho výrocích, že se Turecko má rozkládat až po Aleppo a
Mosul? Že by se inspiroval Trumpem a vyvinul heslo „Make Turkey great again“?

Upřímně řečeno, nevšimla jsem si, že by Ankara prst z migrační
spouště v posledním půlroce aspoň na chvíli sundala, a tak je jasné, že
už ji musejí chytat křeče. A z nich plynou stále podrážděnější
turecké reakce na kritiku zaznívající z Bruselu nebo evropských metropolí.
Musí být opravdu děsivé sledovat to zlobné „kdákání“ z Evropy –
omlouvám za ten výraz, ale příhodnější mě nenapadá –, po němž
ovšem nenásleduje žádný konkrétní krok v otázce migrační dohody. Není
divu, migrace je jedním z tektonických zlomů, který Unii tříští, a tak
nic konkrétního kromě toho poplašeného a vzteklého kdákání ani čekat
nelze. Nicméně, musíme mít na paměti, kdo na nás onou migrací míří, a
když už jsme naprosto v outu, tak bychom neměli situaci zkoušet ještě
zhoršovat podle toho starého vtipu „Boxuješ? Ne? Tak pojď ven!“

Tím spíš, jak jsem říkala minule, čas pracuje pro Turecko a naše pozice
se bude jen a jen zhoršovat. Nevím třeba, jak někdy příští rok dopadne
nedávné Erdoganovo povzdechnutí, že i ty řecké ostrovy, na kterých dnes
koncentrujeme migranty, byly kdysi turecké. Donutíme Řeky, aby je předali
Turecku výměnou za odpis nějakého toho bublinózního dluhu?

A tím se dostáváme plavně k Aleppu a Mosulu. Mám za to, že zatímco
řecké ostrovy jsou jaksi v „unijní dikci“ (byť si Řekové budou myslet,
že v jejich), ale Sýrie a Irák jsou v „dikci“ regionálních mocností,
ať už bude kromě obou dotčených zemí řeč třeba i o Íránu nebo Izraeli,
nad nimiž ještě ční Rusko s Čínou a pomalu „odcházejícím“ Západem.
Jasně, že v rámci svých snů o obnově osmanské říše může Erdogan
mluvit o jakémkoli místě na světě, ale vsadím se, že je pro něj dnes
reálnější získat řecké ostrovy než Aleppo nebo Mosul. A on to musí
vědět. Nevsadím se ale o to, zda to vše opravdu nechce. Podle mého je to
jen součást jakéhosi myšlenkového „rozšiřování bitevního pole“ a
čekání na reakce.

Minule jste přirovnala odhadování kroků Donalda J. Trumpa ke „kremlinologii“.
Ono to možná nabývá trochu senzibilních rozměrů: Jedni svými analýzami
zarputile přesvědčují, že Trump bude drsný na zlého Putina a že Romney,
Giuliani, nový šéf CIA Pompeo a další „jestřábi“ to pěkně vezmou do
rukou... Druzí zase přesvědčují svět, že Trump je izolacionista, s
Putinem se domluví a Michael Flynn to jistí. Vnímá vlastně Trump tato
zbožná přání, kterými se ho ti i ti snaží hypnotizovat? A kdo se
přiblížil za poslední týden větší spokojenosti? Sam veliký DJT zarytě
mlčí a novináře odhání – co tím sleduje? A mimochodem, utichá podle
vás v USA i v Evropě zděšený ryk nad jeho zvolením, nebo nastala fáze
smíření se s osudem?

Vy po mně zase chcete trumpologii! Jak mám, prosím vás, vědět, jestli
Trump ta všemožná zbožná přání vnímá? Tedy, je jasné, že spoustu z
nich prostřednictvím různých svodek asi vnímá, důležitější bude
otázka, jestli si z nich něco bere. Třeba generál Mattis, který by mohl (ale
také nemusel) být ministrem obrany, prý nyní Trumpovi vysvětlil, že
mučení nepřináší lepší výsledky „než krabička cigaret a pár piv“.
Trump v předvolební kampani mučení oslavoval, málem vymýšlel své
vlastní „triky“, a teď tohle. Znamená to ale, že waterboarding a další
mučící praktiky, které naši demokracii činí větší a skvělejší,
opravdu zavrhne? Při pohledu na nového šéfa CIA nejistě řeknu: Čert ví.
Chápu ale, že odhání novináře – v první řadě na ně má po celé té
mediální proclintonovské kampani pifku, a za druhé, co jim má stokrát
denně a den za dnem asi tak říkat, když sám nejspíš neví, co přesně
má dělat, nebo přesněji, jaké jsou jeho mantinely?

Vy ani já naštěstí nestojíme v čele Bruselu, Berlína, Pekingu, Moskvy,
Tokia a dalších důležitých míst – včetně Prahy, samozřejmě – a tak
si můžeme dovolit ten luxus netrojčit a v klidu počkat pár týdnů nebo až
na ten konec ledna, až Trump usedne v Bílém domě. To už taky budeme najisto
znát jména, která si vybere do různých funkcí, nebo lépe, jména, která
mu budou „systémem“ dovolena do funkcí uvést. Mnohé pak bude jasnější.

Guy Verhofstadt, předseda liberální frakce Evropského parlamentu a hlavní
vyjednavač EU ve věci Brexitu začal panikařit, že Evropu ovinuly zlé mraky:
Trump a Putin prý mají tu moc, aby se svými obdivovateli v Evropě zničili
ty skvělé Evropské hodnoty. Jsme prý „obklíčeni diktátory“. Opravdu?
A je to jen hystericky výkřik, nebo se bruselští pánové fakt děsí, že
by je Trump nejen nechal „ve štychu“, ale ještě by je sám potopil?
Probůh, dávat do jedné řady Trumpa a Putina, není to z bruselského
hlediska na obklad? A k tomu zprava z Francie: Proti Le Penové, která se má
ráda s Putinem, se postaví asi Fillon, který se má taky rád s Putinem. Je
to tak zlé?

On ten pan Verhofstadt ve skutečnosti prohlásil, že „Rusové a Američané
a Turci společně víceméně pracují na evropském území, aby zničili
evropský model“. To už není jen panika, ale rovnou paranoia. Samozřejmě,
s lidmi typu tohoto pána na nejvyšších příčkách EU by nás zvalchovala i
Papua Nová Guinea, ale ta o to – zřejmě naštěstí – nejeví větší
zájem, přinejmenším prozatím. Nicméně, logicky: pokud by ta paranoia byla
skutečností a Rusové s Američany a Turky se proti nám spikli: Co by Evropa
měla dělat? Nejspíš by měla přemýšlet, jakou politiku zvolit, aby se
dál netříštila, a přitom i jak se třeba těm třem „diktátorským
zlosynům“ ubránit, ne? Takže by se logicky měla vrátit do hry „unijní
armáda“, ale ta narazí nejen na nejednotnost Unie, ale i na fakt, že dvě
procenta HDP požadovaná v Alianci na obranu vydávají jen Řecko, Polsko,
Estonsko a Británie, která už beztak míří mimo Unii. Ostatní se dál
vezou v „náruči“ amerického státu, jehož dluh je už nesplatitelný a
podle všech běžných norem už by USA dávno neměly ani existovat. Takže co?
Je chyba na straně „Ruska, USA a Turecka“, nebo v absenci jakékoli ideje
dalšího postupu v rámci EU? Je očividné, že zavřít pana V. někam do
vypolstrované cely, aby si trochu odpočinul, nejspíš nepomůže vyřešit
úplně všechno. Chybějí nám politici, kteří by měli jasnou vizi
evropské budoucnosti a nepočítali by pořád s tím, že se dál, 70 let po
druhé světové válce, budeme schovávat za americkými zády.

A politici, které máme, se v posledních několika letech naučili opakovat
mantru „Putin může za všechno“, což je ovšem jen další problém.
Vychází z něj třeba tvrzení, že „Putin“ vlastně vyhrál letos už v
nizozemském referendu o asociaci s Ukrajinou, pak při Brexitu, pak u sebe doma
v parlamentních volbách, pak s Trumpem, pak v Moldově a v. prezidentských
volbách v Bulharsku, na spadnutí je letos ještě prezidentský úřad v
Rakousku a možný pád vlády v Itálii a příští rok se navíc plánují
volby v Nizozemsku, Německu a Francii, kde se podle všeho utkají dva jeho „přátelé“.
, tedy Fillon s Le Penovou... Já sice tuším, že je skvělé mít někoho, na
koho můžu hodit všechny hříchy světa a zbavit se jakékoli zodpovědnosti,
ale strkat všude Putina, onoho „všeobjímajícího přítele všech našich
nepřátel“., je ze všeho nejvíc neotřesitelným důkazem toho, že naše
„elity“ s konečnou platností ztratily kontakt s realitou, že netuší,
že každým svým dalším slovem, natož činem, který nevede k pojmenování
našeho stavu, vesměs vše jen zhoršují.

Pro všeobecné zklidnění zástupů znervóznělých duší navrhuju, abychom
všechny „Putiny“ ve větách nahradili třebas „hrochem“ – to je
takové vcelku sympatické, klidné zvíře, které sice umí taky nadělat
spousty rotyky, ale… Jen si zkuste představit ty věty: „Přátelé hrocha
vyhráli volby tam a tam.“ Cítíte z toho ten klid a pohodu? A dobrý pocit?
Africké safari! Ochrana divoké přírody! Environmentalismus! Vystresované
nervy vibrují radostí!

Navíc mám pocit, že to prostě udělat musíme, protože když si
představím, že „pražská kavárna“, která chce být neustále tou „součástí
Západu“, najednou zjistí, že jí v praxi z toho Západu zbývá jen
paranoidní pan V., placení protitrumpovští demonstranti v USA a k tomu
ještě europarlament, který se zrovna vydal do boje proti propagandě Ruska i
Daeše najednou, tak to s ní může dost zamávat. Prostor pro svobodné
dýchání se zmenšuje. Pokud nikdo nechce pojmenovávat realitu a hledat chyby,
tak by „hroch“ všechno alespoň zklidnil. Nebo třeba koala. Ta by možná
byla ještě lepší.

Američané varovali Evropu, že během adventu jí hrozí zvýšené
nebezpečí teroristických útoků. Je nám tato rada k něčemu? A Hynek
Kmoníček dal najevo, že Evropa nemá kapacity sledovat všechna pochybná
džihádistická individua. Můžeme tedy o adventu jedině ucucávat grog a
čekat, co bude? Jinak, jak rozumět těm častým zprávám, že čím víc je
Daeš „v háji“ v Sýrii a Iráku, tím víc se „vyřádí“ v Evropě?

Ano, a nejen během adventu, jak ukázaly poslední dva tři roky. A belgická
vláda tvrdí, že se do Evropy chystá pět tisíc teroristů Daeše, kteří
už absolvují specializované kurzy „jak projít do Evropy a získat tam azyl“.
Podle všeho to nebude nic až tak složitého. Ale na druhou stranu, nebuďme
tak sebestřední, 98 procent všech obětí teroristických útoků
islámských radikálů jsou muslimové, a je velmi pravděpodobné, že hlavní
vlna „migrace“ Daeše z Iráku a Sýrie zamíří třeba do Pákistánu,
Afghánistánu, zkrátka na východ.

Je jasné, že i kdyby do Evropy přišlo opravdu jen těch zmíněných pět
tisíc „nových“, kteří by se přidali ke stovkám těch, kteří už tu v
rámci více či méně spících buněk jsou, máme problém. Jeho řešení
bude pomalé a bolestné, ale jednou bude logicky dokonáno – současně
bychom si ale měli uvědomit, kdo stál u zrodu Daeše nebo Al Káidy, kdo jim
pomáhal sílit, kdo je opečovával, když se mu to zdálo strategicky
výhodné… Když budete mít doma vzteklého psa, který někoho někde zabije,
jste za něj právně odpovědní. Vím, že naše „elity“ nikdy žádnou
zodpovědnost za nic nenesou, ale možná – tak nějak pro příště (protože
při jejich psychopatii nějaké „příště“ určitě znovu nastane) bychom
se měli poučit a onu zodpovědnost bychom po nich měli vyžadovat.

Co na tom, že pateticky oplakáváme oběti teroristických útoků kdekoli v
Evropě, když lidé, kteří vlastně kdysi dali teroristům do rukou zbraně,
výbušniny a peníze, kráčejí v čele všech těch smutečních průvodů?

Slovensko předsedá Evropské unii. Všimla jste si toho?

Nevšimla. Připomíná mi to jen zvýšená koncentrace bezzubých unijních
akcí, které se konají v Bratislavě. Ale na druhou stranu, všiml vy jste si
třeba holandského předsednictví? Nebo jakéhokoli jiného? Jistě, to naše
jsme tady probírali ze všech stran – Saša Vondra a ukradený skoro milion,
Černého urážlivá Entropa, Topolánkův vysněný plynovod Nabucco bez plynu,
Evropa, které jsme to chtěli „osladit“… To byly časy „akce“, že?

Závěrem tradiční otázka. Co dalšího bychom měli během příštího
týdne sledovat?

p.p1 {margin: 0.0px 0.0px 12.0px 0.0px; font: 16.0px 'Trebuchet MS'; color: #0000.
00; -webkit-text-stroke: #000000} p.p2 {margin: 0.0px 0.0px 0.0px 0.0px;
text-align:. center; font: 16.0px 'Trebuchet MS'; color: #000000;
-webkit-text-stroke: #00000. 0; min-height: 19.0px} p.p3 {margin: 0.0px 0.0px
12.0px 0.0px; font: 12.0px 'Trebuchet MS'; color.: #000000; -webkit-text-stroke:
#000000; min-height: 14.0px} p.p4 {. margin: 0.0px 0.0px 12.0px 0.0px; font:
12.0px 'Trebuchet MS'; color: #000000; -webkit-text-stroke: #000000} span.s1 {font-kerning:
none}

Nic konkrétního mě nenapadá, ale je jisté, že současný chaos něco
zajímavého jistě vygeneruje.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Oskar Krejčí si nebere servítky: Brusel tak miluje moralizování. A přitom....

Politolog Oskar Krejčí v rozhovoru pro PrvníZprávy.cz konstatuje, že se za
posledních pár let změnilo pojetí mezinárodních vztahů. Ty se podle jeho
názoru rozvrstvily. Evropská unie neumí na nové situace reagovat. Podbízí
se Turkům a na všechno dokáže reagovat pouze se zpožděním. Zkrátka
všechno špatně.

„Evropská unie postrádá jakýkoliv koncepční přístup. Dnes je její
racionální chování zablokováno trapnou obhajobou německé kancléřky.
Obecně pak Brusel reaguje na problémy ad hoc, bez koncepce a pozdě. Politika
Unie vůči Turecku není rozvrstvená, ale jednostranně podbízivá.
Podívejte se jenom na vybombardovaná sídla tureckých Kurdů a postavte si
vedle sebe moralizování kolem lidských práv, které Brusel tak miluje, se
současnou ‚obchodní‘ dohodou Ankary a Bruselu o migrantech. Vzpomeňte si,
jak bylo zdůvodňováno bombardování Kaddáfího Libye – a jak se mlží
kolem Erdoganovy ‚národnostní politiky‘, kolem jeho chápání svobody
slova, nebo obchodních tras mezi Tureckem a džihádisty v Iráku a Sýrii,“
popisuje Krejčí.

Co míní rozvrstvením mezinárodních vztahů? Na některých problémech
státy spolupracují, v jiných stojí proti sobě. Dobře to lze ilustrovat
např. na vztazích Ruska a Saůdské Arábie. V syrském konfliktu fakticky
stojí proti sobě. Rusové podporují syrského prezidenta Bašára Asada a
předpokládá se, že Saůdové podpoří povstalce, bude-li třeba. Současně
však Rusko a Saůdská Arábie usilují o vyšší ceny ropy. Jejich ekonomiky
jsou na cenách ropy značně závislé.

EU dělá chybu v tom, že jasně neartikuluje své zájmy, jak to činí
Rusové, Američané či Saůdové. Unie činí jen váhavé kroky do neznáma,
bez jasné koncepce. Mohla by to změnit výměna politických generací v
Německu a ve Francii.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Tohle se podělá. Vlastimil Tlustý o současné situaci

ROZHOVOR Absurdní stav, zničující situace. Ostře se vyjadřuje k
současným sporům v koalici exministr financí Vlastimil Tlustý, podle
kterého dochází ke zcela zásadnímu vyjasňování postojů politiků. „Skoro
bych to nazval obdobím lámání chleba, které může předurčit politickou
strukturu pro novou dobu.“ Exministr také hovoří o deformovaném
podnikatelském prostředí. „Jak tohle všechno může dopadnout? Napadají
mě slova jednoho strýčka, který říkal ‚Vůbec si toho nevšímej, to se
stejně všechno podělá‘.“

Že to v koalici jiskří, je slabé slovo. Vypadá to, že se v současné
době spojují politické strany proti vicepremiéru Babišovi, myslíte si, že
jim to může pomoci při získání volebních preferencí?

Je to řinčení zbraněmi před volbami, takže evidentně volební kampaň
začala. Politické strany se snaží vyvinit z toho, co slibovaly, a neplní,
nebo dokonce plní pravý opak. Je logické, že se snaží takovými útoky
odvést pozornost. Do jaké míry je to vážně míněno? Že by situace mohla
vést k rozpadu vlády? To je těžké posoudit. Spíš si myslím, že tohle
řinčení zbraní k rozpadu vlády nepovede.

Jedním ze zásadních momentů byl okamžik, kdy poslanec TOP 09 přišel s
návrhem, který by v zákoně o střetu zájmů zavedl pravidlo, že ministři
nesmějí být takzvanými ovládajícími osobami ve firmách. ČSSD, lidovci i
ODS zvažují, že by ho podpořili. Babišovi se situace evidentně nelíbí, i
když žertuje o tom, že stačí, když si vezme svou manželku a převede
miliardy na ni. O čem tohle svědčí?

Symboliku bych odvodil od faktického efektu tohoto zákona. Všichni vědí,
že je třeba něco udělat s megakonfliktem zájmů ministra financí, tak se
upnuli k této myšlence, tudíž symbolicky to má váhu obrovskou. Když jsem
si ale přečetl, že půjde jen o to, že majetek převede na manželku,
vzpomněl jsem si na to, že v minulosti byli politici skandalizováni nejen za
své podnikání, ale také za podnikání svých manželek. Prosil bych,
vzpomeňme si na to. Pak se zamysleme nad tím, co vlastně přinese, když
Babiš převede Agrofert na manželku. Není těžké dospět k závěru, že
prakticky nic. Připadá mi to dost pokrytecké, protože podstatu věci to
neřeší.

Mě překvapuje, že všechny nadšené organizace bojující s konfliktem
zájmů a korupcí se vůbec nevyjadřují k tomuto megakonfliktu nebo
autokorupci člověka, který nemusí nikoho o nic žádat, nic platit, vše se
odehrává v jedné hlavě, jednom těle, možná ve dvou kapsách téhož
kabátu. Jestli toto všichni bojovníci s korupcí považují za řešení, pak
to naznačuje, že se tu děje něco strašně divného. Kladu si otázku, proč
jim to nevadí? To je úplně absurdní. Stav se zhoršuje, kritici to
nekritizují, říká se tomu odstraňování korupce a ve skutečnosti rozsah
se zvětšuje, takže všechny parametry směřují k horšímu. Tohle považuji
za zničující.

Ještě si dovolím zmínit, jak to začalo. Stát, a týká se to i Evropské
unie, začal přerozdělovat, to znamená od jedněch vybírat a druhým dávat,
nepředstavitelné částky peněz a v celé veřejnosti nejen od příjemců
sociálních dávek až po oligarchy došlo k pochopení, že je lepší
natáhnout ruku nebo si dojít ke kohoutku, ze kterého peníze pramení, a tam
začít čerpat. Lidé věří, že na toto blaho také dosáhnou, a záchranný
déšť jim zavlaží zahrádku, v konečném důsledku se to nestane, protože
déšť zavlaží zahrádku těm, kteří jsou u těch kohoutků. Jsou lidé,
jež mají na horách postavený hotel za státní peníze a v naprostém klidu
nekale konkurují těm, kteří ty peníze nedostanou. To znamená, že je
úplně deformováno podnikatelské prostředí. Pak si můžete vybrat hotel,
jenž má překvapivě nízkou cenu za pokoj jen proto, že tu cenu za hotel
zaplatil stát nebo peníze přišly z Bruselu. Tomu všemu se fandí a
přizpůsobuje politická scéna. Jak tohle všechno může dopadnout? Napadají
mě slova jednoho strýčka, který říkal: „Vůbec si toho nevšímej, to se
stejně všechno podělá“.

Objevil se návrh, že by Babiš nesměl čerpat finanční prostředky, a to by
byla rána. Jenže u kohoutků sedí kamarádi a chtějí čerpat, tak je přece
sami sobě nezavřou. Myslím si, že tento návrh je správně komentován ve
smyslu, že nemá šanci na přijetí, akorát nikdo neříká proč. Že by mu
zavřeli kohoutky, je vyloučené. Já bych přišel se zdánlivě
mírumilovným návrhem, že všechny fyzické osoby, které prostřednictvím
všech subvencí žijí, mají deklarovat, kolik si nacucly. Společnost by se
měla dozvědět, o co se hraje. Lidé by se měli zamyslet nad tím, jestli jim
nepřipadá divné, že když oni válčí s dvaceti nebo třiceti tisíci
měsíčně, že si tady pod hlavičkou dobročinnosti a všeobecného rozkvětu
jiní lidé rozdělují dvacet, třicet nebo padesát milionů z různých
našich peněz.

Jak hodnotíte postup Andreje Babiše v této válce se Sobotkou? „Když mi
bude upíráno právo, abych žil, samozřejmě se budu bránit,“ řekl Babiš
novinářům…

Z vlády vystupovat nebude. Myslím, že pravdu mají komentátoři, kteří
říkají, že jeho skutečným cílem je vládnout bez Sobotky. A to se mu
daří. V tomto souboji za kratší konec tahá Sobotka.

Nejen politologové hovoří o tom, že vznikl tandem Babiš – Zeman. Znamená
to, že se vytvářejí na naší politické scéně jakési dva bloky?

Je čím dál evidentnější, že tandem prezident – ministr financí sice
existuje, ale je zcela účelový, tedy platný jen pro danou situaci. Jakmile
někomu přestane spojenectví vyhovovat, skončí. To je zcela účelové
spojenectví pragmatiků a pragmatici žádné dlouhé ani citové vztahy
nevytvářejí, jen pokud jim to prospívá. Může to vydržet dlouho anebo
krátce, to je nepředvídatelné. Teď přemýšlím nad tím, zda je tu druhý
blok. Spíš si myslím, že jen akce vyvolá reakci. Když existují dvě
mohutné síly, což nepochybně prezident společně s ministrem financí v
tuto chvíli jsou, pak to logicky vede ke spojování všech ohrožených,
kteří jsou ale spojováni pouze odporem k těmto politickým lídrům. Doba
začíná být přepnutá dělicími kritérii, kterých přibývá. Má to
jednu výhodu, protože aktéři jsou nuceni se projevit. Ukazuje se, kdo je kdo.
U některých politických subjektů to trvá, mají uvnitř sebe představitele
všech názorů, což je činí před veřejností nesrozumitelnými a oni na
tom slábnou. Doba je charakteristická i vyjasňováním postojů, a to
znamená také vyjasňování názorů voličů, a to může vést k zásadním
změnám pro jednotlivé subjekty. Skoro bych to nazval obdobím lámání
chleba, které může předurčit politickou strukturu pro novou dobu.

Zabere u voličů nové předvolební heslo ČSSD „Stát není firma. Je to
společenství lidí“?

Z toho se dá vyčíst zaprvé, že ČSSD pochopila, že jejím hlavním
protivníkem na politické scéně je její hlavní koaliční partner, a to je
situace dost složitá. Že v této situaci sahají po heslech, která se to
snaží pojmenovat, je logické. A jestli to zabere u voličů? To nevím.

Ivan Gabal na konferenci „Jak porazit kremelskou dezinformační kampaň?“
zmínil, že je zájem ze strany proruských sil svrhnout tuto vládu. „Pokud
jde o sankce, existuje scénář na shození současné vlády v Praze, nastolit
vládu ochotnou sehrát roli proruského koně a nabourat v sankcích EU.“
Jakub Janda z Evropských hodnot publikoval v Reflexu text 2018: Česku vládne
Zeman, Babiš a ruští agenti. Ve světle těchto informací, které
spojenectví by bylo pro republiku výhodnější. Tedy Andrej Babiš se Zemanem,
nebo Sobotka se svými spojenci?

Do toho přetlaku v hrnci je přidáváno i zvenčí. Vůbec bych se
neodvažoval tvrdit, zda tlaku přibývá více z východu nebo ze západu,
řekl bych odevšad. Ani já, ani naprostá většina veřejnosti se nemůže
vyznat v tom, zda tlak zvyšuje Moskva, Washington, Saúdská Arábie,
muslimové, vlivů je hodně. V jednom ze svých příspěvků jsem napsal:
Nerozdělujme se podle toho, odkud si myslíme, že to přichází, vezměme na
vědomí, že tlak stoupá a velmi pravděpodobně za ním stojí všechny tyto
hypotézy. Jenom nevíme, jak jsou u nich rozdělená procenta. Prostě v celé
Evropě a v celém světě se začíná dít něco, na co jsme nebyli zvyklí, a
mocnosti celého světa mají zájem si v tom polepšit.

Zajímavým signálem bylo i to, že Karel Schwarzenberg dokonce pochválil v
kontextu jednání V4 premiéra Sobotku: „Musíme uznat, že ministerský
předseda Sobotka během posledních let ve svém úřadě vyrostl,“ dodal
Karel Schwarzenberg. Zároveň Marek Ženíšek v podstatě konstatoval, že TOP
09 je připravena podpořit kandidáta ČSSD proti Zemanovi. O čem to svědčí?

Jistě jde o pokračující souboj na život a na smrt mezi prezidentem a panem
premiérem. To je také velká síla, která destabilizuje vládu a celou
politickou situaci. Do toho některé politické strany balancují kolem pěti
procent, takže musejí přijít s něčím novým, jinak jim hrozí, že se z
politické scény vytratí. Sil, které se dnes poskládají do jednoho směru
například zbortit vládu, těch přibývá a sílí.

Navíc může narušit vládu situace s přistěhovalci, protože vláda je
tvořena lidmi, kteří přistěhovalce odmítají, až po ty, jež je vítají.
Stačí, aby se cokoli vážného stalo, a vláda se může začít bortit.
Další rizikovým faktorem je skutečnost, že státní rozpočet je založen
na příjmech, které nedostanou, protože se nepodaří peníze vybrat. Jediné,
co vládu spojovalo a co úspěšně dělala, bylo rozdávání na dluh. Hodně
může vztahy rozvrátit, když se nebudou moci trumfovat v tom, kdo utratí
více.

Jak v kontextu i těchto událostí vidíte pozici TOP 09? Myslíte si, že jí
třeba postoj v této bouřlivé situaci může nějak pomoci z klesajících
preferencí, nebo se domníváte, že s volbami Miroslav Kalousek skončí?

To je strašně těžké předvídat, protože nevíme, co se odehraje.
Přicházejí veliké vnější vlivy. Strany, které jsou dnes mocné, mohou
být zítra bezmocné. Řeší se silná témata, a to, jaké k nim jednotlivé
strany zaujmou pozice, stav strašně ovlivní. Tzv. migrační krize má v
sobě obrovská rizika i pro Českou republiku. Jsem velmi zvědav, co se stane,
až se něco stane. Zrovna tento faktor je vládou, a teď je jedno, jestli
Sobotkou, nebo Babišem, fakticky opomíjen. Skutečné kroky, které by mohly
omezit bezpečnostní riziko, nejsou vidět. Až se něco stane, pak lidé budou
říkat: „Tihle něco dělali, tihle alespoň chtěli něco dělat a tihle
nedělali nic a tihle dokonce říkali, že je dobře, že se nic nedělá.“
Těch prvních moc není. Takový vývoj událostí bude znamenat, že se vývoj
událostí bude dramaticky měnit. Samozřejmě neumím věštit, kdy se něco
stane a jestli, vše je dáno zvenčí.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Írán nahradí Rusku Turecko a Ukrajinu

Rusko posuzuje otázku zavedení režimu volného obchodu s Íránem. První
varianta zprávy o takové dohodě byla předána k posouzení íránské
straně.

Prohlásil to ministr energetiky a spolupředseda mezivládní rusko-íránské
komise pro obchodní a ekonomickou spolupráci Alexandr Novak v průběhu
schůzky se spolupředsedou za íránskou stranu a íránským ministrem
informačně-komunikačních technologií Mahmoudem Vaezim.

Írán tak může nahradit Rusku Ukrajinu a Turecko.

Rusko má zase zájem o vývoz do Íránu produkce živočišné výroby (hovězího
masa, drůbeže), obilí, slunečnicového oleje a bílého cukru.

Novak vyzval íránskou stranu, aby rozvíjela koridor přes Kaspické moře za
účelem dvoustranných dodávek zemědělských výrobků.

Mezi dalšími perspektivními směry ruského vývozu do Íránu uvedl ruský
ministr produkci takových odvětví, jako hutnictví a chemický průmysl.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Oslavy Dne nového sjednocení Krymu s Ruskem v Moskvě

Den nového sjednocení Krymu s Ruskem se slaví 18. března, v den druhého
výročí zapojení Krymu a Sevastopolu do složení RF.

V Moskvě proběhl slavnostní mítink a koncert pod heslem „Jsme spolu!“
iniciovaný Společenskou komorou RF.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Nový generální tajemník OSN poděkoval Putinovi za blahopřání ke zvolení
rusky

Ruský prezident Vladimir Putin blahopřál novému generálnímu tajemníkovi
OSN Antóniu Guterresovi ke zvolení a ten mu za blahopřání poděkoval rusky.
Informuje o tom RIA Novosti.

„Setkali jsme se už v roce 2000, když jste byl premiérem Portugalska, a
potom ještě několikrát. Chtěl bych využít příležitosti a osobně vám
blahopřát ke zvolení do velice zodpovědné funkce generálního tajemníka
OSN," řekl Putin v průběhu schůzky, která se konala v Moskvě.

Zdůrazňuje se, že Guterres Putinovi za tato slova poděkoval a řekl rusky,
přičemž téměř bez přízvuku: „Moc vám děkuji (Spasibo bolšoje)".

Kromě toho Putin prohlásil, že počítá s konstruktivním dialogem Ruska s
Guterresem a se zvýšením role OSN v řešení konfliktů. Nový generální
tajemník zase zdůraznil rozhodující roli Ruska ve všech aspektech
mezinárodních vztahů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Skripala otrávili látkou vyrobenou v Rusku, tvrdí Mayová. Takto zareagoval
Putin

Pokud království nedostane odpověď, zavede vůči Rusku „vážnější"
opatření než dosud. Slíbila, že se brzy vrátí do parlamentu a poví o
krocích, které plánuje udělat.

„Náš přístup ke vztahům s RF spočívá v tom, abychom spolupracovali,
ale zachovávali ostražitost… V této situaci nejde o udržování
obyčejných vztahů," řekla Mayová během svého vystoupení v parlamentu.

V pondělí byla zveřejněna zpráva o tom, že v britském Salisbury byl
otráven šestašedesátiletý ruský občan Sergej Skripal a jeho
třiatřicetiletá dcera.

Prezident RF Vladimir Putin poradil Britům, aby na místě vyřešili
záležitost, která se týká otrávení bývalého plukovníka GRU Sergeje
Skripala, dříve než budou projednávat incident s Ruskem.

Během prohlídky šlechtitelského skleníku Národního centra obilovin se
novinář BBC zeptal hlavy státu, jestli Rusko nenese odpovědnost za tento
incident. Putin odpověděl: „Vy to tam sami mezi sebou vyřešte a potom my
to budeme spolu projednávat."

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V LLR doufají, že Trumpova politika se stane „odrazovým můstkem“ v
rozhodnutích o Donbasu

Nejvyšší představitel jednostranně vyhlášené Luhanské lidové republiky
(LLR) Igor Plotnickij doufá, že zvolený prezident USA Donald Trump přispěje
k zahájení produktivního dialogu vedoucích zemí rozhodujících o řešení
konfliktu na Donbasu.

V pondělí se ruský prezident Vladimir Putin telefonicky spojil se zvoleným
prezidentem USA Donaldem Trumpem. Jak oznámila tisková služba Kremlu,
politici se shodli v hodnocení stavu vztahů Ruska a Spojených států,
označili ho za neuspokojivý a vyslovili se ve prospěch aktivní práce
zaměřené na jejich normalizaci.

Kromě toho Plotnickij zdůraznil, že bez finanční podpory Ukrajiny z
vnějších zdrojů se konflikt na Donbasu postupně zklidní. „Jedinou cestou
mírového urovnání konfliktu je úplná realizace minských dohod," soudí
nejvyšší představitel Luhanské lidové republiky.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Do Česka přijede rakouský prezident a nejen ten

Česko v první polovině dubna navštíví končící rakouský prezident Heinz
Fischer. Do Prahy se také za měsíc vydá černohorský a v září bulharský
prezident. Prezident Miloš Zeman naopak zamíří v červnu do Makedonie a
Arménie, v létě do Mexika a Kolumbie a koncem roku se zvažuje cesta do
Portugalska. ČTK to v rozhovoru řekl šéf hradní diplomacie Hynek Kmoníček.
Termín případné návštěvy Ruska podle něj zatím stanoven není.

Fischer, dlouholetý Zemanův přítel, se podle Kmoníčka do Prahy chystá 11.
dubna. O pět dní dříve by měl přijet prezident Černé Hory Filip
Vujanović. Oběma návštěvám má dominovat otázka migrační krize. "Rakouská
vládní pozice se překvapivě začíná blížit té české mnohem více,
než by kdokoli před dvěma měsíci v Rakousku prorokoval. I z toho pohledu,
když si ještě uvědomíme, že to bude za měsíc a něco dál, to bude
zajímavá a obsažná diskuse," poznamenal Kmoníček.

V souvislosti s migrací přes Balkán šéf hradní diplomacie řekl, že
případné uzavírání a polouzavírání hranic znamená přesměrování
uprchlického proudu někam jinam. "A za tím vším nám všichni na Balkáně
říkají, že vykukuje jeden velký strašák, o kterém se u nás tolik
nemluví, a to je Bosna," zdůraznil.

"Protože když si člověk uvědomí centrální roli Bosny v jugoslávském
konfliktu, když si člověk uvědomí, jak citlivé národnostní a věroučné
pozadí tam je, a teď do něho vpustíte muslimské migranty, to je schopno
rozhodit ten daytonský domeček jak domeček z karet," dodal. Balkán proto
podle něj bude muset být ze strategických zájmů Česka viditelný na
zahraniční politice.

S balkánskými představiteli bude moci Zeman mluvit i v září, kdy se do
Prahy chystá příjezd bulharského prezidenta Rosena Plevnelieva, a v červnu
při návštěvě Makedonie. Z Makedonie Zeman zamíří do Arménie, dodal
Kmoníček.

V červenci se pak český prezident vydá na summit NATO do Varšavy a
následně na velké setkání Evropské unie s asijskými státy ASEM v
mongolském Ulánbátaru. "A jen se z Ulánbátoru vrátíme, bude s
podnikatelskou delegací připravována odložená návštěva Latinské Ameriky,"
řekl Kmoníček. Zeman by měl s největší pravděpodobností navštívit
Mexiko a Kolumbii a hradní úředníci se pokusí cestu spojit se zahájením
letních olympijských her v Riu de Janeiru.

"Pokoušíme se samozřejmě to udělat v rámci jedné cesty, bude-li to
možné i kvůli vzdálenosti a logistice. Zatím ještě řeším termíny,
jestli ta cesta olympiádou začne nebo naopak skončí," dodal.

V září pak Zeman zamíří na valné shromáždění OSN a na listopad nebo
prosinec Hrad domlouvá návštěvu Portugalska. V termínové listině ale
podle Kmoníčka není cesta Zemana do Moskvy. "Čekáme na příjezd nového
ruského velvyslance, který snad na konci tohoto měsíce by měl předávat
pověřovací listiny," řekl. Nevyloučil také to, že příští rok Zeman
navštíví Indii, i když v rámci reciprocity by měl naopak do Česka
zamířit indický prezident. "U těchto velkých států vždy nejde
reciprocita udržet," poznamenal s tím, že je mezi podnikateli velký zájem,
aby je do země doprovodil některý z významných ústavních činitelů.

Kmoníček podotkl, že prezidentské návštěvy často mívají jen
ceremoniální charakter nebo jejich hlavním smyslem je, "že jsou". "To, co
vidíme v poslední době, viz návštěva makedonského prezidenta, návštěva
slovinského prezidenta, jsou záležitosti, které skutečně mají substanci a
hovoří se o vrcholně závažných věcech, o stanoviskách, jaké budeme mít
v EU za čtyři, šest, osm dnů," řekl.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Zásadní prohlášení Vladimira Putina. O tohle nyní půjde Rusku ve světě

Ruský prezident Vladimir Putin ohlásil, že s novým americkým prezidentem
Donaldem Trumpem bude usilovat o dosažení rovnovážného stavu mocenských
sil ve světě. Kdo chce vědět, jak taková rovnováha může vypadat, má se
podívat na to, jak vypadal svět na konci čtyřicátých let a v padesátých
letech minulého století, píše ruská agentura TASS. V této době svět
rozdělila železná opona a státy podřízené sovětskému diktátorovi
Stalinovi mohly o svobodě jen snít.

„Naším cílem je účinně neutralizovat jakékoli vojenské ohrožení
ruské bezpečnosti včetně toho, které souvisí s tvorbou strategické
protiraketové obrany,“ prohlásil ruský prezident Vladimir Putin v projevu k
pracovníkům ruského ministerstva obrany. Stejně tak se hodlá Rusko
připravit na informační válku. „Budeme dělat vše pro to, abychom
udrželi rovnováhu sil,“ doplnil ruský prezident. Všem partnerům vzkázal,
že jakékoli pokusy o narušení této rovnováhy ve světě budou brány jako
velmi rizikové.

„Nezapomeňte, že tato světová rovnováha byla nastolena na konci
čtyřicátých let a v letech padesátých,“ pokračoval Putin s odkazem na
polovinu 20. století, kdy východní blok ovládal diktátor Stalin. „Tato
rovnováha bránila rozpoutání velkého světového konfliktu.“

Celý článek v angličtině naleznete zde.

Současně v projevu k pracovníkům ministerstva obrany konstatoval, že Rusko
dodrží závazky, které pro něj plynou z mezinárodních dohod, ačkoli o
jiných velmocích údajně Kreml ví, že stejné závazky neplní.
Pravděpodobně narážel na dohodu o omezení jaderných zbraní a onou druhou
stranou zřejmě budou Spojené státy.

V závěru projevu Putin ujistil pracovníky ministerstva obrany, že Rusko
drží krok s ostatními velmocemi a stejně jako my věnuje čas a peníze na
vývoj nových moderních zbraní. I Rusko je prý bude mít k dispozici.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Bloomberg: velké západní společnosti běží zpátky do Ruska

Západní společnosti sází na rychlý růst ruské ekonomiky, píše
Bloomberg.

Švédská IKEA chce během pěti let investovat 1,6 miliard dolarů do stavby
nových závodů a obchodů v Rusku. „Přišla chvíle investic. Pevně
věřím v potenciál ruského trhu v dlouhodobé perspektivě", řekl ředitel
IKEA Russia Walter Kadnar.Tento týden švédská společnost otevřela u
Petrohradu nový závod na výrobu nábytku v hodnotě 60 milionů dolarů a
získala ve městě pozemky pro stavbu třetího obchodního centra MEGA.

Nové závody v Rusku staví takové americké společnosti, jako je Mars Inc,
Pfizer a PepsiCo Inc.

„Očekáváme opětovný růst (ruské) ekonomiky a už vidíme určitá
zlepšení", řekl generální ředitel Leroy Merlin v Rusku Vincent Gentil.

Podle údajů Centrální banky na základě výsledků prvních devíti
měsíců tohoto roku tvořil objem přímých zahraničních investic do ruské
ekonomiky 8,3 miliard ve srovnání se stejným obdobím minulého roku. V
téže době se hlavní cíl zahraničních investorů — střední třída —
snížila o 14 milionů lidí, o čemž svědčí údaje Sberbank CIB.

Nicméně zahraniční společnosti zvyšují objemy výroby ruské produkce,
zdůrazňuje Bloomberg. IKEA plánuje zvýšení podílu produkce vyrobené v
Rusku na 80 % a už vyváží postele domácí výroby do Číny a některé
druhy záclon a nábytku do Evropy.

Podle slov prezidenta Americké obchodní komory v Rusku Alexise Rodzjanka,
objem investic je omezován geopolitickým napětím. Ale zvolení Donalda
Trumpa do funkce prezidenta USA může změnit situaci.

„Trump se otevřeněji dívá na rusko-americké vztahy. Existuje možnost
jejich zlepšení a to samo o sobě dává naději", uvádí agentura
Rodzjankova slova.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Bývalý velitel ruských VKS promluvil o válce budoucnosti

Bývalý velitel ruských vzdušně-kosmických sil (VKS), předseda výboru
Rady federace pro obranu a bezpečnost Viktor Bondarev v rozhovoru s ruskými
médii promluvil o válce budoucnosti, uvádí ruský portál Lenta.ru.

„Bude to válka vysokých technologií a již víme, že s flintou a kulometem
se moderním zbraním neubráníte. Nejdůležitější roli hraje průzkum z
vesmíru, kontrola nad vzdušným prostorem a řízení raket s plochou dráhou
letu. Jedná se o informace o pohybu nepřítele, o přípravu operací, útoku
apod.," vysvětlil Bondarev.

Podle něj během syrské kampaně „jsme se naučili bojovat novým způsobem,"
a „války, jež budou následovat, nebudou vedeny pouze ve vzduchu, ale i ve
vesmíru, a prioritu budou mít příslušné typy nebo druhy vojsk".

Bondarjov rovněž promluvil o perspektivním vývoji ruských zbraňových
systémů. Podle něj strategickému raketovému bombardéru Tu-160 se doposud
žádný stroj nevyrovná. „Dnes při obnovení výroby tohoto letounu bude
využito tolik nových komponentů, že se ještě dalších 40 let bude
považovat za supernové letadlo," zdůraznil Bondarev.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Trump chystá něco opravdu velkého. A pozor, nejde o Rusko ani KLDR

Přinést na Blízký východ mír se nepodařilo ani Ronaldu Reaganovi či
Georgi Bushovi, Donald Trump však podle deníku The New York Times chystá
plán, který by měl desítky let trvající konflikt mezi Palestinou a
Izraelem jednou provždy ukončit.

O setrvalý mír se snažilo mnoho Trumpových předchůdců v Bílém domě,
ale nikdo z nich nebyl nakonec úspěšný. Vždy došlo jen na časově
omezený klid zbraní, a poté se konflikt rozhořel v ještě větší
intenzitě. Nepomohla ani iniciativa demokratického prezidenta Billa Clintona a
následně udělení Nobelovy ceny míru vůdci palestinských teroristů
Jásiru Arafatovi a izraelským politikům Šimonu Peresovi a Jicchaku Rabinovi
v roce 1994.

Jak píše dopisovatel z Bílého domu pro The New York Times Peter Baker,
Trumpův tým chystá řešení, které sám prezident nazývá „konečnou
dohodou“. V rámci dohody by měly být vyřešeny všechny zásadní rozpory,
které mezi Palestinou a Izraelem existují. Včetně rozdělení Jeruzaléma a
osídlení okupovaných území na západním břehu řeky Jordán. „Strávili
jsme v posledních měsících mnoho času při jednání s Izraelci i
Palestinci,“ říká hlavní vyjednavač prezidenta Jason D. Greenblatt.

Celý text v angličtině je ZDE.

Podle Greenblatta nehodlá americká strana oběma znesvářeným sousedům nic
diktovat. „Naším cílem je vzájemnou dohodu usnadnit, nikoli ji vnucovat.
Trvalá mírová dohoda by měla zlepšit životy Izraelců a Palestinců i
bezpečnost v celém regionu,“ cituje autor článku Greenblatta s
konstatováním, že tuto zásadní výzvu se rozhodl Trump přijmout již při
svém vstupu do Bílého domu na začátku letošního roku.

Jedním z problémů, které mohou po případném souhlasou obou stran s
dohodou nastat, je oslabená pozice izraelského premiéra Benjamina Netanjahua
i jeho palestinského protějšku Mahmúda Abbáse. „Netanjahu čelí
vyšetřování z korupčního jednání a tlaku od svých koaličních
partnerů, aby nedělal žádné ústupky. V podobné situaci je i stárnoucí
Abbás, jenž čelí obdobnému tlaku i ze strany svých vlastních voličů a
podporovatelů,“ píše Baker.

Podle expertů je za stávající situace obtížné pro obě strany
přistupovat k ústupkům, bez kterých se žádná mírová dohoda neobejde.
Ani ta současná, na které společně se zmiňovaným Greenblattem pracuje
také Trumpův zeť Jared Kushner, poradce pro národní bezpečnost Dina H.
Powellová a velvyslanec v Izraeli David M. Friedman. Dosavadní jednání jsou
hodnocena pozitivně oběma stranami. Zatím neexistuje žádný časový
harmonogram, ale k představení návrhu dohody by mohlo dojít již zkraje
příštího roku.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
O tomhle už se raději ani nepíše. Docent slaví výhru Trumpa a ukazuje na
temné vazby, které se tu rozbujely

„Po vítězství Trumpa můžeme spát klidněji... Pokud by zvítězila
Clintonová, nebezpečí globálního civilizačního konfliktu by nabylo velmi
akutní a nebezpečné podoby,“ říká v rozhovoru ParlamentníchListů.cz
vysokoškolský pedagog a člen sociální demokracie Radim Valenčík. Podle
něj ale proces selhávání globální manipulace začal i v Evropě, což mimo
jiné potvrzují nejen výsledky nedávných voleb u nás, ale i výsledky
slovenských voleb, spolkových voleb v Německu i prezidentské volby v
Rakousku.

Lze předpokládat, že se svět po vítězství Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách určitým způsobem změní? Radujete se vy osobně z
výsledku hlasování? V čem pro vás vzbuzuje rozhodnutí amerických voličů
naději a v čem naopak strach? A kdo byl podle vás lepším kandidátem –
Trump či Clintonová?

Po vítězství Trumpa můžeme spát klidněji. Je velká šance, že skončí
politika překrývání našich vnitřních problémů vyvoláváním
vnějších konfliktů. Tato politika se v důsledku slabosti Obamovy
administrativy změnila v otevřený pokus dotáhnout svět až do konfliktu s
Ruskem jak v Sýrii, tak dokonce v Evropě. Konfliktu, který by přerostl v
použití jaderných zbraní. Pokud by zvítězila Clintonová, nebezpečí
globálního civilizačního konfliktu by nabylo velmi akutní a nebezpečné
podoby.

Po celém světě se šíří názory, které u nás například reprezentuje
Tomáš Halík. Tvrdí, že vítězství Donalda Trumpa pro něj byl šok a že
je to tím, že nevzdělaní lidé jsou manipulovatelní. Prý nejsou schopni
vnímat fakta, propadají se do nenávisti v důsledku nechuti k uprchlíkům,
homosexuálům a komukoliv odlišnému. Jenže další názorový proud říká,
že politici tak dlouho vnucovali lidem něco, co nechtějí, ať už se jedná
o práva menšin, anebo toleranci k imigrantům, že už těchto názorů mají
dost. Kdo má pravdu?

Nemyslím, že to, co říká Halík, si zaslouží označení „názor“. Je
to hysterická reakce, která vyplývá z celkem přirozené snahy člověka
nepřiznat si, že se nechal zmanipulovat k adoraci zla. Lidé, o kterých
Halík píše a ke kterým patří i on sám, jsou podle svých vlastních slov
v „šoku“. Tím vlastně nechtěně přiznávají: Nechali jsme se
zmanipulovat natolik, že jsme přestali vnímat realitu. Ale sami sobě si to
přiznat nechtějí. Zapouzdřují se ve vlastních bludech, vlastních zlobách
i pocitu vlastní nadřazenosti. A z tohoto vlastního selhání obviňují
druhé. V psychologii se tomu říká projekce. Bylo by dobré, pokud by
někteří lidé z těch, kteří se nechali zapouzdřit a podlehli tomu, co
Koukolík ve své knize „Vzpoura deprivantů“ nazývá skupinovou
konformitou, ještě dokázali vnímat názory lidí inteligentních,
zkušených, tolerantních, jako je např. Eliška Hašková Coolidge. Ta na
ČT24 hned ráno v den amerických voleb 9. 11. v přímém přenosu velmi
přesně vysvětlila, proč má velkou radost z Trumpova vítězství. Mimo
jiné řekla: „Dobrý projekt nelze stavět na křivém základě.“ A náš
mediální mainstream pro podporu tohoto KŘIVÉHO ZÁKLADU dělal vše a
manipuloval s námi naprosto nehorázně.

Blíží se volby v Německu, ve Francii i v Rakousku. Do jaké míry může
nastat, že kandidáty typu Trump budou volit i lidé v Evropě? Bude politický
mainstream přinucen otočit kormidlo?

Proces selhávání globální manipulace přece už dávno začal. Výsledky
slovenských voleb, několikrát výsledky spolkových voleb v Německu,
výsledky prezidentských voleb v Rakousku, výsledky nedávných voleb u nás.
Teď ještě prezidentské volby v Bulharsku a Moldavsku, o kterých se raději
ani nepíše, přestože mají zásadní význam. Mainstreamová média vždy
napíšou, že šlo o „překvapení“. Přitom bylo jasné, jak to dopadne.
Současný typ globální manipulace prostě selhal. Jen „zapouzdřencům“
typu Halíka to nedochází.

V USA se objevily bitky a protesty, protože spousta lidí nedokáže přijmout
osobnost nového prezidenta. A nemusíme chodit daleko – i u nás určitá
vrstva společnosti prezidenta Miloše Zemana snad až nenávidí. Může
skončit situace násilím v ulicích?

Trump zvítězil ve městech, kde žila převážná většina lidí práce,
lidí dříve vždy volících demokraty, lidí liberálního smýšlení. Ti
pochopili podstatu současného zla a stali se imunní vůči manipulaci. Teď
jim fanatičtí příznivci Clintonové zapalují auta a pálí americké vlajky.
Svou hysterií nechtěně dávají důkaz toho, co jsem již řekl v souvislosti
s Halíkem. Byli zmanipulováni a sami sobě to nechtějí přiznat. Myslíte,
že tito lidé jsou schopni něco změnit? Ne. Sami sebe vystavili mimo hru.

Když si vzpomeneme na to, jak bylo veřejné mínění směrováno ještě
před dvěma lety, nebylo vůbec přijatelné přistupovat k složitému
problému migrace způsobem, jaký teď zcela otevřeně prosazuje Trump. Jakou
odezvu můžeme v tomto směru očekávat v Evropě a v ČR?

Naprosto realistický hlas zazněl třeba z úst bavorského ministerského
předsedy Seehofera na sjezdu CSU. Nutno vnímat bezpečnostní rizika spojená
s migranty, zabezpečit vnější hranici, požadovat dodržování platných
zákonů, přijmout jen tolik migrantů, kolik jich lze s ohledem na ekonomické
možnosti a bezpečnost přijmout. Je to názor vyplývající jak ze zdravého
rozumu, tak i kvalifikovaných analýz. Podle Halíka je to asi hlas „zmanipulovaného
nenávistného primitiva“. On a další, kteří sedli na lep současné
globální moci, stali se jejími slouhy či spíše figurkami, si vůbec
neuvědomují, kam se propadli.

V době sčítání výsledků hlasů při volbě amerického prezidenta to
vypadalo, jako by Českou televizi výsledek zcela překvapil. Jak zvládají
informovat o volbě lídra světové velmoci média, ať už veřejnoprávní,
nebo soukromá? Myslíte si, že postupně zkusí hledat jiný přístup, že
nebudou tolik proimigrační a podobně? Začnou být shovívavější i vůči
názorům, které hlásají například nulovou toleranci vůči menšinám či
imigrantům?

Manipulátoři zmanipulovali sami sebe. Bylo to komické. Kdo sledoval on-line
výsledky amerických voleb současně se „speciálem“ ČT24, musel se smát.
Bylo to poučné. Včetně vystoupení amerického velvyslance Schapira, který
v době, když bylo rozhodnuto, že Trump vyhraje velkým rozdílem, tvrdil, že
nic není rozhodnuto a vítězství bude těsné. Informovala televize vůbec o
tom, že po sečtení všech hlasů vyhrál Trump i absolutně, tedy na počet
odevzdaných hlasů? Obávám se však, že se z toho mainstreamová media
nepoučí. Každá lidská pospolitost je od pradávna ohrožována dvěma
neduhy, které pokud se „vyboulí“, pokud začnou „bujet“, mohou tuto
pospolitost zlikvidovat. Je to bohatnutí bohatých a chudnutí chudých nad
určitou mez, následné oddělování se bohatých od chudých formou
ekonomické a sociální segregace s cílem uchránit svá privilegia, a to i za
cenu případného obětování či likvidace těch, kteří se ekonomickému a
sociálnímu útlaku brání. Druhým neduhem je vytváření struktur, které
jsou založeny na vztazích vyplývajících z toho, že někdo na někoho něco
ví. Něco difamujícího. A aby ho mohl začít vydírat, kryje ho. Aby měl z
vydírání potřebný efekt, protežuje jej v rámci institucionálních
struktur, kterými je vykonávána správa, rozdělování veřejných
prostředků, příp. kterými je zabezpečována ochrana dané lidské
pospolitosti proti porušování obecně přijatých zásad (morálních norem,
zvyklostí, zákonů). Jedno i druhé, pokud se „vyboulí“ či „rozbují“,
zlikviduje jakoukoli pospolitost či civilizaci. My máme tu smůlu, že žijeme
v době, kdy k tomuto rozbujení došlo. A kdy došlo k propojení struktur
vzniklých na bázi ekonomické a sociální segregace se strukturami
založenými na vzájemném krytí porušování obecně přijatých zásad. ČT
a další mainstreamová média se stala hlásnou troubou globální moci výše
uvedeného typu. Náprava bude dlouhá, obtížná a vyžádá si dobrý
pozitivní program.

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, teď se vyjádřil i
k dění v Sýrii. Řada republikánů má ale postoj odmítavý. Jaký postoj
převáží a jaký byste si přál, aby převážil? Mimochodem – jak jste
již naznačil – v Moldavsku a v Bulharsku teď vyhráli proruští kandidáti.
Spousta lidí na Ukrajině se bojí toho, že směr politiky USA bude spíš
orientovaný na vnitrostátní problémy USA…

Ano. Předpokládám, že Trump se soustředí na řešení vnitřních
problémů USA. Vnitřní problémy ani takové velmoci, jakou je USA, nelze
řešit formou jejich překrývání vyvoláváním a vyostřováním konfliktů
v jiných zemích, následně pak podpory přerůstání takto vyvolaných
konfliktů v globální konflikt. Je velká naděje, že éra tohoto
šílenství skončí. Že třeba skončí i zákulisní podpora ISIS, podpora
vybraných „hodných džihádistů“, „hodných teroristů“. Trump kolem
sebe má a bude mít hodně „jestřábů“, ale i mezi nimi jsou lidé
soudní, kteří nepodlehli sebeklamu současné globální moci. Proto
předpokládám, že bude docházet k racionálním kompromisům, shodě na
největších civilizačních rizicích a rozdělování sfér vlivu.

Ve čtvrtek vzpomeneme na 17. listopad 1989. Zkusme situaci u nás shrnout:
Když Václav Havel říkal, že musí pravda a láska zvítězit nad lží a
nenávistí, kdo u nás momentálně šíří pravdu a kdo tady lže? Kdo
šíří společenské smíření a kdo nenávist?

Ano. Zvítězila havlovská pravda a láska přesně v tom smyslu, jak to
sděluje Nohavica ve své písni „Pane prezidente“. Nevzpomínám si, že by
Havel napsal někdy něco tak výstižného a působivého. Havlovská pravda a
láska znamená též to, že byly zlikvidovány tisíce pracovních míst v
našem zbrojním průmyslu, což bylo mimo jiné i jedním z významných
důvodů, proč se proces rozdělení státu stal neodvratným. Návazně pak z
humanitárních důvodů bylo v duchu havlovské pravdy a lásky nutno
bombardovat Jugoslávii. Viděl jsem na vlastní oči rozbombardovanou budovu
televize v Novém Sadu. Původně velkou jako Kavčí hory. Zbyly z ní jen
sutiny. Velký úspěch boje za pravdu a lásku.

Globalizace často bere lidem dobře placená pracovní místa a nemá je kdo
vytvořit. Menší podniky zanikají, a tak nevytvářejí pracovní místa. A
zatímco ti majetnější mají víc, část veřejnosti chudne, o čemž se
samozřejmě raději nemluví. Bude vůbec někdo skutečně vážně hledat
řešení i pro lidi, kteří jaksi nepatří mezi těch pár vyvolených? Je
řešením, že se omezí mezinárodní obchod? Do jaké míry lidé
přestávají věřit finančnímu systému kapitalismu?

V tomto směru jsem velký optimista. Jsem přesvědčen, že právě v tuto
dobu jsme u zrodu nové ekonomiky, ekonomiky založené na produktivních
službách. Službách, které přispívají k nabývání, uchování a
uplatnění lidského kapitálu. Myslím tím například vzdělání včetně
celoživotního, péči o zdraví, ale třeba i lázeňství. Tento typ služeb
bude expandovat a bude schopen plně absorbovat lidi práce. Nová ekonomika,
ekonomika produktivních služeb se uživí ze svých efektů – z rozvíjení
inovačních schopností lidí, ze svého vlivu na prodloužení doby
produktivního, tj. výdělečného uplatnění člověka, a tudíž i jeho
plnohodnotného života. Nedávno, přesněji 26. října, jsem o tom podrobně
hovořil v pořadu Jana Pokorného na ČT2 „Souvislosti“. Spíše jde o to,
co nejdříve potřebné reformy prosadit. Pozitivní vizi se možná podaří
protlačit do programů některých politických stran již do podzimních voleb
v příštím roce. Ale to by bylo na samostatný rozhovor věnovaný jen tomuto
tématu. Kdo má zájem, může diskusi k tomu, jak nezbytné změny provést,
sledovat na mém blogu. Každý den tam dáváme nový příspěvek, aby bylo
zřejmé, jak v daném směru postupujeme.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Kremlu uvedli, o čem bude jednat Putin se Zemanem

Prezidenti Ruska a České republiky Vladimir Putin a Miloš Zeman budou 21.
listopadu v Soči jednat o spolupráci v oblasti obchodu, hospodářství a
rovněž o evropské a mezinárodní problematice, uvedli v tiskové službě
Kremlu.

„21. listopadu v Soči proběhnou vyjednávání mezi prezidentem Ruské
federace Vladimirem Putinem a prezidentem České republiky Milošem Zemanem,
který uskuteční oficiální návštěvu Ruska. Během návštěvy se budou
projednávat otázky dalšího rozvoje rusko-českých vztahů, a to v jak
oblasti tržních a hospodářských vztahů, tak i v kulturně-humanitární
sféře. Bude se rovněž mluvit o aktuální celoevropské a mezinárodní
problematice," stojí ve zprávě.

Ve dnech 20. — 24. listopadu se uskuteční návštěva Zemana Ruska. Spolu s
českým prezidentem do Ruska přiletí rekordně velká delegace českých
podnikatelů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Moskva předhonila Paříž v žebříčku Instagramu

Dvě ruské metropole byly zařazeny do seznamu deseti nejpopulárnějších
měst na světě v roce 2017 na Instagramu.

První místo v žebříčku zaujal New York, druhý byl Londýn a třetí byla
Moskva. Petrohrad obsadil sedmé místo.

Do první desítky se dostalo Sã Paulo, Paříž, Los Angeles, Jakarta,
Istanbul a Barcelona.

Autoři žebříčku brali v úvahu geotagging měst, v nichž bylo uděláno
nejvíce fotografií.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Diplomat promluvil o postoji Evropské rady ve „věci Skripala“

V návrhu prohlášení Evropské rady se praví o „velké pravděpodobnosti
odpovědnosti Ruska“ za otravu Skripala, sdělil Sputniku diplomatický zdroj.

Lídři zemí EU mají, jak se očekává, schválit tento dokument po dnešním
projednání v Bruselu.

„Evropská unie velmi vážně přistupuje k názoru britské vlády, že za
to Ruská federace nese odpovědnost," citoval spolubesedník agentury text
prohlášení.

Návrh podle něj obsahuje „rozhodné odsouzení" použití chemických
zbraní v Evropě poprvé od doby 2. světové války. Vyzývá rovněž země
EU ke koordinaci akcí „s ohledem na odpovědi ruských úřadů".

Zdroj přitom poznamenal, že britská vláda zatím nenastolila otázku o
zavedení EU dalších sankcí proti Rusku.

Lídři EU mají projednat vztahy s Moskvou u pracovní večeře.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
V Moskvě okomentovali návrh Kyjeva na zrušení diplomatických vztahů

V Moskvě považují za neadekvátní návrh Kyjeva na zrušení diplomatických
vztahů s Ruskem, řekla na brífinku mluvčí ruského MZV Maria Zacharovová.

„Zvláštní místo na této přehlídce neadekvátních myšlenek patří
vztahům s Ruskem. Není to nové téma." řekla.

Podle názoru mluvčí MZV se to dělá za účelem odpoutání pozornosti od
současných ukrajinských problémů. Moskva doufá, že v této otázce
zvítězí zdravý smysl, dodala Zacharovová.

Včera byla Nejvyšší radě předložena změna návrhu zákona o reintegraci
Donbasu, podle které má vláda zrušit diplomatické vztahy s Ruskem, jež je
v tomto zákonu označeno za „agresora."

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Byla sestavena mapa nejnebezpečnějších zemí pro turisty

Zaměstnanci zdravotnické servisní společnosti International SOS sestavili
interaktivní mapu světa, na které vyznačili nejbezpečnější a
nejnebezpečnější země pro cestovatele.

Na mapě zveřejněné na portálu společnosti byly státy vyznačeny různými
barvami v závislosti na míře rizika pro turisty. Nejbezpečnější státy
byly vyznačeny zelenou barvou. Je to Finsko, Norsko a Island. Rusko bylo
zařazeno do kategorie států s „rychle se měnící mírou rizik."

Ruský svaz turistického ruchu na začátku roku prohlásil, že úroveň
kriminality proti zahraničním turistům v Moskvě je jednou z nejnižších na
světě. V ruské metropoli je to mnohem bezpečnější než v Tokiu, New Yorku
a dalších velkoměstech. Moskva také jako jedna z prvních založila
speciální turistickou policii.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Jakub Janda rozkrývá: Takto nás zaprodali agresivní diktatuře. Na Hradě
sedí pan Nejedlý...

Analytik think-tanku Evropské hodnoty se vyjádřil k informacím, že pokutu
Martina Nejedlého, jenž je poradcem prezidenta Miloše Zemana, zaplatili
Rusové. Nejedlý spoluvlastní českou pobočku ruského Lukoilu, která měla
státu zaplatit pokutu přesahující 32 milionů korun. Pokutu ovšem
nezaplatil Zemanův poradce. Podle Jandy to jen ukazuje, jak si Kreml koupil
vliv v České republice.

„Po roce 2008 se Martin Nejedlý, jednatel české pobočky kremelské
společnosti Lukoil, začal přátelit s Milošem Zemanem. Na Zemanovi už od
počátku tisíciletí pracoval Zdeněk Zbytek, který ho seznámil s
dlouholetým KGBákem Vladimirem Jakuninem, začal ho vozit na jeho akce. Pan
Nejedlý, který strávil dekádu prací v okolí Kremlu přímo v Rusku, se
stal ústřední postavou Zemanova návratu do vysoké politiky. Byl šéfem
financí Zemanovců i Zemanovy prezidentské kampaně, kterou prakticky řídil,“
popisuje svůj pohled na údajný ruský vliv na Hradě Jakub Janda.

Tím ovšem Janda zdaleka neskončil. Na sociální síti Facebook pokračuje v
popisu toho, jak Hrad zaprodává vliv v Česku „agresivní diktatuře“.

Prezident Zeman letos znovu zavítal na fórum Dialog civilizací na ostrově
Rhodos pořádané již zmíněným panem Jakuninem. Tento člověk prý také
hradí většinu nákladů spojených s cestou. K tomu stačí dodat, že pan
Nejedlý má kancelář přímo na Hradě, „ale jen tak naoko, aby nemusel
mít bezpečnostní prověrku, kterou by téměř jistě nedostal“, doplňuje
analytik. Na veřejných akcích ovšem prezidenta doprovází a podle Jandy
směřuje Zemana tam, kam Kreml potřebuje. Vliv Martina Nejedlého sahá
dokonce tak daleko, že sedí na jednáních s ruským prezidentem Vladimirem
Putinem místo českého velvyslance, který by tam podle protokolu patřil
spíš.

Když měla pana Nejedlý problémy, ruský lukoil mu pomohl, aby ho udržel na
důležité pozici.

„Přesně takhle se zaprodává vliv na hlavu českého státu agresivní
diktatuře, která nás podle strategických dokumentů českého státu
ohrožuje a ničí evropskou bezpečnostní architekturu,“ uzavírá Janda.

Jakub Janda doslova napsal:

Připomeňme si, jak si Kreml koupil dominantní vliv na prezidenta České
republiky. - Po roce 2008 se Martin Nejedlý, jednatel české pobočky
kremelské společnosti Lukoil, začal přátelit s Milošem Zemanem. - Na
Zemanovi už od počátku tisíciletí pracoval Zdeněk Zbytek, který ho
seznámil s dlouholetým KGBákem Vladimirem Jakuninem, začal ho vozit na jeho
akce. - Pan Nejedlý, který strávil dekádu prací v okolí Kremlu přímo v
Rusku, se stal ústřední postavou Zemanova návratu do vysoké politiky. Byl
šéfem financí Zemanovců i Zemanovy prezidentské kampaně, kterou prakticky
řídil. Na tuto kampaň přišla řada anonymních darů v řádech statisíců.
- Zeman dále jezdí na Jakuninovy KGB teambuildingy, podle Hradu Jakunin hradí
většinu nákladů. - Nejedlý je nyní hlavním poradcem prezidenta Zemana,
má kancelář na Hradě. Ale jen tak naoko, aby nemusel mít bezpečnostní
prověrku, kterou by téměř jistě nedostal. - V této pozici jedná jako
loutkovodič prezidenta Zemana. V posledním roce za ním pravidelně stojí na
veřejných akcích, aby v Kremlu viděli, že stále dělá svou práci a má
vliv. - Podle dostupných informací týdeníku Ekonom jsou pan Nejedlý s panem
Mynářem jediní, kteří k Zemanovi mají přímý vliv, jinak se ho snaží
držet v informační izolaci. - Nejedlý má za český stát takovou pozici,
že když český prezident jedná s ruským prezidentem, místo českého
velvyslance v Moskvě na jednání sedí Martin Nejedlý. Musí se svému
chlebodárci ukazovat. - Česká pobočka Lukoilu, kterou spoluvlastní Martin
Nejedlý, dlužila českému státu 32,6 milionu korun, kterou musela zaplatit
státu po prohraném sporu kolem prodeje leteckého oleje ze strategických
zásob. A jak Kreml zachránil Nejedlého pozici na Hradě, kde ho tolik
potřebuje? Ruská centrála Lukoilu podle iDNES zaplatila tento dluh za
Nejedlého. Přesně takhle se zaprodává vliv na hlavu českému státu
agresivní diktatuře, která nás podle strategických dokumentů českého
státu ohrožuje a ničí evropskou bezpečnostní architekturu.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Filipínský prezident řekl, že se moc těšil na seznámení s Putinem

Prezident RF Vladimir Putin projednal během summitu APEC v Peru s filipínským
prezidentem Rodrigem Dutertem otázky rozvoje dvoustranných vztahů.

„Vítám možnost promluvit si s vámi o rozvoji celého souhrnu
dvoustranných vztahů," dodal ruský prezident.

Blahopřál rovněž Dutertemu k vítězství v prezidentských volbách, jež
se konaly na Filipínách 9. května. Putin připomněl, že v Rusku oslavují
tento den výročí vítězství ve Velké vlastenecké válce. „Pro vás
osobně je to teď také den vítězství," obrátil se na filipínského
prezidenta.

Filipínský prezident poznamenal, že jeho země vždy toužila po tom, aby
byla součástí západního světa." Ale dnes se západní země pokoušejí
útočit na malé státy a zastrašit je, což svědčí o jejich pokrytectví,"
prohlásil Duterte.

Filipínský prezident uvedl jako negativní příklad USA, které, podle jeho
slov, povzbuzují konflikty v různých zemích: ve Vietnamu, v Koreji, Iráku,
Afghánistánu. „Je to destruktivní politika," je přesvědčen Duterte.
Řekl, že „rozpoutávají války, ale sami se jich bojí zúčastnit."

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Prezident FIFA věnoval Putinovi míč Krasava

Prezident FIFA Gianni Infantino věnoval Putinovi na schůzce míč Krasava (česky
Hezoun — pozn. red.) vyrobený pro utkání Poháru konfederací 2017, který
se má konat v Rusku.

Putin ve své odpovědi poznamenal, že v Rusku mají velmi rádi fotbal a
věří, že se tato láska projeví na vysoké kvalitě organizace Poháru.

„Moje zkušenosti ze spolupráce s Ruskou Federací, úroveň oddanosti této
věci ze strany vlády na té nejvyšší úrovni, to je něco bezprecedentního,"
zdůraznil prezident FIFA.

„Jsem přesvědčen, že nás čekají dvě krásná léta, jež umožní
mnoha lidem odhalit pro sebe Rusko, které možná nepoznali," dodal Infantino.

V létě 2017 má Rusko poprvé hostit Pohár konfederací a v roce 2018 MS ve
fotbalu. Losování Poháru konfederací se má konat v Kazani 26. listopadu.
Turnaje se zúčastní ruská reprezentace jako tým hostitelské země,
nynější mistr světa — německé mužstvo, a rovněž vítězové
kontinentálních turnajů.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť


Question:
Analytik: Pokud smlouva INF padne, bude to katastrofa pro všechny

Pokud Smlouva o likvidaci raket středního a krátkého doletu (INF) padne, tak
to bude katastrofa nejen pro USA, ale i pro Rusko a Evropu, domnívá se
generálmajor ve výslužbě Vladimir Dvorkin.

Kongres USA také schválil vyčlenění prostředků na vývoj pozemní rakety
středního doletu. Dané rozhodnutí bylo přijato „jako odveta za porušení
Ruskem Smlouvy o raketách středního a krátkého doletu, včetně programu
výzkumů a elaborátů ve vývoji pozemní rakety středního doletu." Na tyto
účely má být vyčleněno 58 milionů dolarů.

Dvorkin dodal, že pokud k tomu dojde, tak o žádných nových dohodách ani ve
strategické oblasti nemůže být řeč. „To je důvod, proč zachování
této dohody je natolik důležité," dodal expert.

Podle něj pokud by mezi Ruskem a USA panovaly normální vztahy, tak by
vzájemné výhrady mohly být vyřešeny v průběhu 10-15 dní na smírčí
komisi, která má působit v této oblasti.

Choices:
- hrdina
- pozitivní příklad
- missing
- neutrální
- negativní příklad
- oběť