Mexiko

Context: Nejvyššími horami jsou: Pico de Orizaba (nebo též Citlaltépetl) (5636 m), Popocatépetl (5452 m), Iztaccíhuatl (5280 m) a Colima (4340 m). Tato část území bývá postihována zemětřeseními tektonického původu. I sopky se často projevují. Ještě jižněji leží pohoří Sierra Madre del Sur, které je ohraničeno na jihu Tichým oceánem, na východě Tehuantepeckou šíjí a na severu Neovulcanickým pohořím. Na východ od Tehuantepecké šíje se zvedá pohoří Sierra Madre de Chiapas, které přechází do Tabaské nížiny. Ta navazuje na rozsáhlou suchou a zkrasovělou vápencovou tabuli Yucatánského poloostrova. Na severozápadě tvoří část Mexika Kalifornský poloostrov dlouhý 1250 km a Kalifornský záliv. Největší horou poloostrova je El Picacho del Diablo – 3095 m n. m. 500 km od pobřeží na západ leží vulkanické ostrovy Revillagigedo. Mexiko má poměrně málo řek. Největší řekou je pohraniční Río Bravo del Norte (v USA zvaná Rio Grande), dlouhá 3023 km. Z přítoků, které přijímá, je významnější jen řeka Conchos. Několik větších řek je na atlantském pobřeží, které jsou bohatší na srážky. Nejdůležitější z nich je Panuco, která ústí do Mexického zálivu. Západní pobřeží má četné kratší řeky, které prudce spadají z pobřežních horských pásem, a mají proto značný energetický význam. Jsou to Yaqui, Fuerte, Río Grande de Santiago (800 km), která protéká největším mexickým jezerem Lago de Chapala (1 116 km2), a na severu řeka Balsas. Největšími řekami mexického jihu jsou Usumacinta (1000 km) a Grijalva (velké přehrady). Usumacinta tvoří část hranice s Guatemalou. Východní pobřeží Yucatánského poloostrova lemuje Mezoamerický korálový útes, druhý největší korálový útes na Zemi.

Question: Má Mexiko hodně řek?

Answer: Mexiko má poměrně málo řek.


Jmeniny

Context: Tento zvyk žije v Evropě a Latinské Americe, zejména v katolických a pravoslavných zemích, občas může mít i větší význam než narozeniny, např. v některých regionech Polska. Vychází z katolické praxe uctívání svatých, kde každý světec (blahoslavený, ctihodný) je připomínán v jeden den v roce, v naprosté většině případů se jedná o den jeho smrti. Na druhé straně každý věřící dostává při křtu rodné jméno (odtud "křestní jméno"), které nejen označuje, jak se má "jmenovat", ale je současně i volbou jeho osobního patrona, průvodce a životního vzoru tohoto jména. Proto, když církev slaví památku daného svatého, slaví jej i ti, kdo nesou jeho jméno, neboť je to den jejich patrona. Bývá zvykem dávat při křtu i jmen víc. V některých katolických zemích se přibírá ještě další jméno i při biřmování, např. v Česku. V Itálii naopak tento zvyk neznají. Při oslavách je zvykem nositelům jména popřát a případně je i obdarovat. Vzhledem k množství světců je mnoho rodných jmen příslušných k více dnům a naopak, k jednotlivým dnům připadá řada svatých. Ve Švédsku publikuje oficiální seznam jmenin Královská švédská akademie věd. Český občanský kalendář původně sice vycházel z církevního kalendáře, ale v průběhu času doznal mnoha změn podle vůle vydavatele: některá jména byla vyškrtnuta, jiná dodána, další přesunuta, byly zrušeny duplicity, kdy v kalendáři bylo například původně několikrát uvedeno jméno Karel (podle různých světců toho jména). V českém kalendáři je u každého dne uvedeno většinou pouze jedno jméno, v polském zpravidla jména dvě.

Question: Kdo ve Švédsku publikuje oficiální seznam jmenin?

Answer: Královská švédská akademie věd


Network File System

Context: Network File System (NFS) je internetový protokol pro vzdálený přístup k souborům přes počítačovou síť. Protokol byl původně vyvinut společností Sun Microsystems v roce 1984, v současné době má jeho další vývoj na starosti organizace Internet Engineering Task Force (IETF). Funguje především nad transportním protokolem UDP, avšak od verze 3 je možné ho provozovat také nad protokolem TCP. V praxi si můžete prostřednictvím NFS klienta připojit disk ze vzdáleného serveru a pracovat s ním jako s lokálním. V prostředí Linuxu se jedná asi o nejpoužívanější protokol pro tyto účely. Za kolegu NFS lze považovat protokol NIS (Network Information Service), který slouží k distribuci nejrůznějších konfiguračních dat v počítačové síti (např. uživatelé, doménová jména aj.). NFS server se nastavuje pomocí konfiguračního souboru /etc/exports, který na jednotlivých řádcích obsahuje definice sdílených adresářů. Jako první je název adresáře a pak seznam povolených klientů (zde jsou uvedeny názvy server, stanice a IP adresa) s přidanými volitelnými parametry: /usr 10.1.2.3(ro) stanice(ro) /. home 10.1.2.3(rw,no_root_squash) stanice(rw) ro (read-only) - pouze pro čtení rw (read-write) - povoleno čtení i zápis no_root_squash - nemapovat požadavky uživatele root na běžného uživatele (obvykle nobody) (server tak bere id uživatele od klienta, což může být bezpečnostní riziko) Klient připojuje adresář ze serveru do svého adresářového stromu stejným způsobem, jako jsou připojovány jednotlivé systémy souborů. V současné době je obvykle nutné na klientovi spustit též démona portmap: mount -t nfs server:/home /home mount -t nfs server:/usr /mnt/usr-from-server Od této chvíle může klient s daty v adresáři /home a /mnt/usr-from-server pracovat stejně, jako kdyby byly umístěny na lokálním počítači. V dnešních moderních distribucích se téměř výhradně setkáme s nástupcem NFS verze 4, který se, ačkoli z uživatelského hlediska vypadá téměř totožně, přece jen od svého předchůdce hodně liší. Základní odlišnosti jsou: Pseudo file systém - NFSv4 vyžaduje exportovat nějaký adresář jako kořen. To se provádí dodatečným parametrem fsid=0 Stavový protokol - na rozdíl od svého předchůdce, který byl v jádru bezestavový (démony rpclockd a spol., mu sice dodávají stavovost, ale nejsou definovány v RFC a nejsou součástí protokolu NFS) je NFSv4 protokol stavový, což mu dodává, kromě nevýhody větší složitosti i pár výhod, jako například delegování čtení nebo zápisu na klienta, nebo například zamykání souborů. NFSv4 nepotřebuje portmapper. Přenos ACL - NFSv3 přenos přístupových práv neřeší. Naproti tomu jsou ACL nedílnou součástí protokolu NFSv4. Nutno ale říci, že protokol NFSv4 definuje vlastní formát ACL, který je odlišný (lepší) od formátu Posix ACL, který ale nebyl nikdy standardizován.

Question: Pomocí jakého souboru se nastavuje NFS server?


Helmut Dohnálek

Context: Helmut Dohnálek (* 10. dubna 1966) je český politik, v letech 2007 až 2009 předseda SNK-ED, bývalý zastupitel Královéhradeckého kraje, bývalý starosta a zastupitel obce Orlické Záhoří, bývalý člen SNK-ED. == Život == Od roku 1992 soukromě podniká (např. jako jednatel a společník firmy KRONTOUR, s.r.o. či jednatel společnosti S.O.M. spol. s r.o.). V letech 1998 až 2001 působil ve funkci vedoucího Odboru regionálního rozvoje Okresního úřadu v Rychnově nad Kněžnou. Od roku 2001 do roku 2004 pracoval jako sekretář Euroregionu Glacensis a ředitel regionální rozvojové agentury RDA (Regional Development Agency).Byl rovněž členem Komise pro reformu veřejné správy, která působila při Ministerstvu pro místní rozvoj ČR nebo členem Výboru regionální rady NUTS 2 Severovýchod. Helmut Dohnálek je ženatý a má jednoho syna. == Politické působení == Do politiky vstoupil krátce po roce 1989. Už v komunálních volbách v roce 1990 byl zvolen zastupitelem obce Orlické Záhoří a následně i starostou obce. Mandát zastupitele (a posléze i post starosty) obhájil jako člen ODS v komunálních volbách v roce 1994. V několika dalších komunálních volbách už nekandidoval. Až v komunálních volbách v roce 2010 vedl kandidátku "SNK Evropští demokraté" v Rychnově nad Kněžnou. Strana ale získala jen 2,60 % hlasů a do městského zastupitelstva se nedostala.Do vyšší politiky vstoupil, když v krajských volbách v roce 2004 úspěšně kandidoval jakožto člen SNK za "SNK sdružení nezávislých" do Zastupitelstva Královéhradeckého kraje. Mandát zastupitele kraje obhájil i v krajských volbách v roce 2008 jakožto člen SNK-ED na kandidátce "SNK Evropští demokraté". Jak v roce 2004, tak v roce 2008 byl lídrem daných uskupení a kandidátem na hejtmana Královéhradeckého kraje. Vzhledem k volebním ziskům (v roce 2004 to bylo 6,09 % a v roce 2008 pak 6,02 %) se vždy stal náměstkem hejtmana. I v krajských volbách v roce 2012 kandidoval jako lídr subjektu "SNK Evropští demokraté", ale strana se se ziskem 2,23 % hlasů do Zastupitelstva Královéhradeckého kraje vůbec nedostala.V květnu 2007 byl zvolen republikovým sněmem SNK-ED předsedou strany, když porazil tehdejšího senátora Josefa Novotného. Po krajských volbách v říjnu 2008, v nichž SNK-ED neuspěla (samostatně se dostala pouze do Zastupitelstva v Královéhradeckém kraji, v koalici uspěla v dalších dvou regionech), oznámil, že se chce na nejbližším sněmu strany vzdát své funkce.

Question: Má Helmut Dohnálek syna?

Answer: Helmut Dohnálek je ženatý a má jednoho syna.


Buckinghamský palác

Context: Tato rekonstrukce vytvořila základ vzhledu, který má palác dodnes s výjimkou východního křídla směrem k Mall. Na tomto místě byl v té době postaven triumfální Mramorový oblouk. Náklady na stavbu tohoto oblouku činily 34 450 £ a byl používán jako královský vstup. Jiří IV. měl v úmyslu postavit na jeho vrcholu svoji bronzovou jezdeckou sochu ale protože zemřel před jejím dokončením rozhodl parlament o jejím umístění na Trafalgarské náměstí. Na výzdobu interiéru, jejímž autorem se stal Charles Long, bylo použito jasně zbarvené imitace kamene a růžových kaménků spolu s vlysovanými panely na stropech. Jiří IV. zemřel v roce 1820 a barvité a silně pozlacené státní i soukromé komnaty byly dokončeny až v době vlády Viléma IV. Po smrti Jiřího IV. se narůstající náklady na dostavbu paláce setkaly s výraznou kritikou britského parlamentu i tisku. Vilém IV. ukončil spolupráci s Johnem Nashem a pověřil dalšími pracemi Eduarda Blora, který více vyhovoval umírněnému vkusu nového krále. Tento méně idealistický architekt s větším smyslem pro finance ponechal to co již Nash dokončil ale další dostavbě dal více solidní a méně pitoreskní ráz. Ačkoli nový král a královna pořádali státní a královské akce v tomto paláci, nikdy zde nebydleli, preferujíce Clarence House, který si nechali postavit před nástupem na trůn. Celkové náklady na rekonstrukci Buckinghamského paláce činily 719 000 £. Zajímavostí je, že po požáru Westminsterského paláce roku 1834 nabídl Vilém IV. Buckinghamský palác jako nové sídlo parlamentu ale tato nabídka byla odmítnuta a Westminsterský palác byl rekonstruován. Buckinghamský palác se stal hlavním královským sídlem roku 1837 s nástupem královny Viktorie. Zatímco státní komnaty hýřily zlatem a barvami, služební místnosti neoplývaly přílišným luxusem. Uvádí se, že komíny kouřily tak, že ohně v krbech musely být uhašeny a v paláci bylo chladno. Ventilace byla tak chatrná, že interiér zapáchal. Také personál byl nedbalý a líný. Po svatbě Viktorie s princem Albertem v roce 1840 se její manžel soustředil na reorganizaci chodu paláce a odstranění jeho nedostatků. Stavební práce s tím související byly dokončeny na sklonku roku 1840. Rozsáhlé křídlo směrem na Mall bylo postaveno po sňatku Viktorie s princem Albertem. V roce 1847 manželé zjistili, že palác je příliš malý pro dvorní život a jejich rozrůstající se rodinu. Rozhodli se ke stavbě nového křídla podle návrhu Eduarda Blora. Tato část uzavřela vnitřní dvoranu domu. Součástí této dostavby je i balkón, z něhož zdravili členové královské rodiny veřejnost při význačných příležitostech.

Question: Ve kterém roce se stal Buckinghamský palác hlavním královským sídlem?

Answer: 1837


Muchomůrka červená

Context: Muchomůrka červená (Amanita muscaria) je jedovatá houba z čeledi muchomůrkovitých. Patří k nejznámějším jedovatým houbám, ačkoliv fatální otravy jsou vzácností. == Popis == Klobouk může mít průměr 8–20 cm. Je nejdříve polokulovitý, později sklenutý, ve stáří rozložený, někdy až mírně miskovitý s hřebenitým rýhováním na okraji. Barva klobouku může kolísat mezi jasně oranžovou až nachově červenou. Je pokryt bílými bradavkami. Lupeny jsou bílé, husté, u třeně volné. Třeň je bílý, válcovitý; na bázi hlízovitě ztlustlý, obalený na okraji bradavičnatou pochvou. Prsten je široký, převislý, rýhovaný. Dužnina je bílá, jemné chuti, bez pachu. Výtrusný prach je bílý. === Možnost záměny === Možná je záměna s velmi podobnou muchomůrkou královskou, která je však také jedovatá. Méně pravděpodobná, ale také možná, je záměna s muchomůrkou císařskou, která je sice jedlá (dokonce výtečná), ale v České republice je vzácná a chráněná. == Výskyt == Celkově hojná, místy velmi hojná. Roste nejčastěji v jehličnatých, převážně smrkových lesích, ale i ve smíšených a listnatých lesích. == Obsahové látky, jedovatost == Kromě nepříliš významného obsahu muskarinu obsahuje muscimol, který způsobuje poruchy vědomí a vyvolává halucinace. Muchomůrka červená byla v historii používána k navození stavů opojení nebo halucinací. Bylo však prokázáno, že užívání muchomůrky červené narušuje zdraví a ve vzácných případech vede i ke smrti. == Užití == Právě muchomůrka červená dala celému rodu název, neboť byla lidovým prostředkem k zabíjení much (původně muchomorka – od "mořit mouchy"). Klobouk se vymáčel v oslazené vodě nebo oslazeném mléce, případně se namáčel v mléce či vodě a pak posypal cukrem. Mouchy sály z povrchu klobouku sladký roztok i s rozpuštěnými jedy a došlo k jejich omámení, případně úplnému usmrcení. == Odkazy == == Galerie == === Reference === === Literatura === KEIZER, Gerrit. Encyklopedie hub. Praha: Rebo Productios, 1998 Garnweidner, Edmund. Houby. Praha : Slovart, 1995. === Externí odkazy ===

Question: Je muchomůrka červená jedovatá ?

Answer: Patří k nejznámějším jedovatým houbám, ačkoliv fatální otravy jsou vzácností.


Coventry

Context: Je známé svou moderní katedrálou postavenou po bombardování původní katedrály v době druhé světové války, příspěvkem místních společností automobilovému průmyslu Velké Británie a jako sídlo dvou univerzit - Coventry University a University of Warwick. Tradičně se předpokládalo, že Coventry bylo založeno roku 1043, v době kdy Leofric, král Mercie a jeho žena Godiva, nechali postavit benediktýnské opatství. Poslední výzkumy ale dokazují existenci tohoto opatství již v roce 1022, takže král Leofric a jeho žena již postavené opatství pouze rozšířili. V krátké době vznikl městský trh u brán opatství a osada se rozrostla. Ve 14. století se město stalo důležitým centrem obchodu s plátnem a ve středověku bylo jedním z největších a nejvýznamnějších měst Anglie. Status města obdrželo roku 1345 a později bylo samostatným hrabstvím. Na konci 19. století se Coventry stalo centrem výroby jízdních kol a to především díky společnosti Rover. Na počátku 20. století se z tohoto odvětví vyvinula výroba motorů a město se stalo hlavním střediskem motorového průmyslu. V době druhé světové války se Coventry stalo terčem masivních náletů, které zničily historické centrum města a původní katedrálu. Spolu s Londýnem a Plymouthem bylo Coventry nejvíce poškozenými anglickými městy v druhé světové válce. Město bylo napadeno především proto, že bylo centrem výroby munice a motorů. Po náletech byla velká část historických budov v takovém stavu, že jejich obnova nebyla možná. Spekulace, že se britský premiér Winston Churchill v listopadu 1940 rozhodl nevarovat obyvatele města před hrozícím náletem, aby Němci nepojali podezření, že Britové dokážou prolomit kódování zpráv pomocí přístroje Enigma se nezakládá na pravdě. Zajímavostí je, že Coventry a Lidice jsou od druhé světové války sesterskými městy. V poválečném období bylo město obnoveno podle takzvaného Gibsonova plánu. V centru města vzniklo obchodní centrum orientované jako pěší zóna (první svého druhu v tak velkém rozsahu v Evropě) a roku 1962 i nová katedrála Svatého Michala (s největší tapisérií na světě ).

Question: Kolik univerzit se nachází ve městě Coventry ?

Answer: dvě


Surrealismus

Context: Surrealismus (výslovnost syrealismus) je evropský umělecký směr, ale také životní styl, který usiluje o osvobození mysli, zdůrazňuje podvědomí. Snaží se o zachycení snů, představ, pocitů a myšlenek. První impulsy surrealismus dostal od André Bretona, jeho prudký rozvoj umožnil Salvador Dalí. Surrealismus je stále aktivní směr, ačkoli se od původních myšlenek značně vzdálil. Termín surrealismus poprvé použil Guillaume Apollinaire ve spojení se svou divadelní hrou - Prsy Thirésiovy, jednalo se o jakousi absolutní realitu - surrealitu (francouzská předpona sur - nad). Počátky surrealismu navazovaly na dadaismus, ze kterého přišlo mnoho umělců, surrealismus má však výrazně širší rozsah. Zatímco Dada byl negativní odpovědí na první světovou válku, surrealismus měl pozitivnější názor - tj. svět může být změněn a transformován do místa lásky, svobody a poezie. Surrealismus (na rozdíl od dadaismu) vypracoval systém, který byl schopen reagovat na společenské, filosofické, umělecké a jiné otázky a problémy své doby. Roku 1924 vydal André Breton Surrealistický Manifest, v tomto roce začal vycházet časopis La Révolution Surréaliste (Surrealistická Revoluce), kde dostávali prostor především surrealisté. V Surrealistickém manifestu Breton definoval surrealismus jako "čirý psychický automatismus", kde je cílem posílit písmem, kresbou a výrazovými prostředky všeho druhu skutečnou funkci myšlenky. Tím myslel, že se jedná o rozumem nekontrolovatelný proud asociací - při tvorbě měl být umělec ponořen sám do sebe a bez jakékoli rozumové kontroly, či záměru zaznamenávat stavy své duše. Toto své nitro a své sny samozřejmě také zkoumali a to i pod vlivem drog a uměle u sebe navozovali (či se o to pokoušeli) stavy porušení psychické rovnováhy (extatické, hypnotické, ale i psychopatologické). Tato definice byla následným vývojem surrealismu pojímána velmi volně a ukázala se jako velice životaschopná s možností dalšího rozvoje. Pro tento cíl jim poskytl teoretický a filosofický základ především Sigmund Freud. Surrealismus lze rozdělit na dvě základní období: Intuitivní období - věří ve všemohoucnost myšlenky postavené nad realitu. V tomto období (přibližně do roku 1926) se surrealisté opírali o filosofický idealismus. Sociální aktivitu nevyhledávali. Jejich program vyložil v Manifestu surrealismu André Breton (1924). Politické období - Surrealisté si začali uvědomovat vázanost svého experimentu a pociťovali nutnost vyjádřit se k tehdejšímu politickému řádu.

Question: Kdo jako první použil termín surrealismus?

Answer: Guillaume Apollinaire


První křížová výprava

Context: Tato zpráva vyvolala v křižáckém táboře nadšení. Davy nezkušené chudiny vyrazily navzdory varování opatrnějších předáků k Nikáii. Tady je zastihli a rozprášili Turci. Poté vyplenili kibotos a pobili většinu jeho obyvatel, děti byly prodány do otroctví. Zbylé křesťany, kterým se podařilo zachránit si život, převezli Byzantinci ke Konstantinopoli a ubytovali je tu, ale zbraně jim raději předem odebrali. V té době zahájila v západní Evropě svoji kruciátu šlechta. == Tažení rytířů == === Papežovy agitace === Jakmile skončil clermontský koncil, vydal se Urban II. na cestu po Francii, která trvala bezmála celý rok. Během ní osobně vyzýval k účasti na tažení do Svaté země a rozesílal dopisy jednotlivým příslušníkům vysoké šlechty. První křížové výpravy se neúčastnil žádný evropský panovník: římsko-německý císař byl s papežem ve stavu nepřátelství, francouzský král Filip I. byl na clermontském koncilu za bigamii exkomunikován, anglický král Vilém Ryšavý se ke křesťanství příliš nehlásil, vládcové skandinávských zemí, které byly v nedávné době christianizovány, byli příliš daleko a španělští králové byli plně zaměstnáni vlastní reconquistou. V Toursu, kam byl sezván další koncil, vystoupil papež v březnu 1096 podobně jako v Clermontu pod širým nebem a promluvil ke shromážděnému davu. Postupně projevili zájem o výpravu významní šlechtici. Vedle předem informovaného a s plánem obeznámeného Raimonda z Toulouse se připojil bratr francouzského krále Filipa I. Hugo z Vermandois. Protože byl Urbanem II. francouzský král vyobcován z církve, byla účast Huga z Vermandois na výpravě důležitým krokem k urovnání vztahů mezi papežem a Francií. Mezi další zájemce o účast na výpravě byl nejstarší syn Viléma Dobyvatele normandský vévoda Robert, dobrý válečník bez státnických kvalit, a flanderský hrabě Robert II. ze severní Francie, jehož otec navázal nadstandardní diplomatické vztahy s Byzantskou říší. Na naléhání své panovačné ženy Adély, sestry Roberta Normandského, která si přála mít ze svého muže slavného válečníka, se váhavě přidal Štěpán, hrabě z Blois a Chartres. Vojsko z Lotrinska vedli bratři z rodu hrabat z Boulogne, dolnolotrinský vévoda Godefroy z Bouillonu, jediný významný vazal římsko-německého císaře, který se k výpravě přihlásil.

Question: Na jakém koncilu byla vyhlášena první křížová výprava?

Answer: na clermontském


Bertha von Suttnerová

Context: Krátký čas, který prožila v Paříži s Nobelem, položil základ k jejich celoživotnímu hlubokému přátelství a vzájemné úctě – a k dopisování po celou dobu. Nobel si dobře rozuměl i s Bertiným manželem a ještě se několikrát sešli. Dopis, který 7.ledna 1893 Bertě napsal, je zcela mimořádně důležitý: V něm Nobel Bertě naznačil, že hodlá založit fond, ze kterého se budou vyplácet ceny vědcům, lékařům a že také míní zřídit cenu pro toho, kdo se nějak zasloužil o světový mír a porozumění mezi národy.[zdroj? ] Po smrti Alfreda Nobela (10.12.1896) jeho závěť prohlašuje, že jeho majetek má být použit na "ocenění pro ty, kteří během předcházejícího roku prokázali největší přínos lidstvu". Velká míra vlivu na toto rozhodnutí se připisuje právě Bertě von Suttnerové – která byla pro Nobela inspirací zejména při myšlence udělovat cenu za mír. 10. prosince 1905 obdržela Berta von Suttner jako první žena na světě Nobelovu cenu za mír, kterou převzala 18. dubna 1906 v Kristianii (Oslo). Zde pronesla přednášku "Vývoj mírového hnutí". Čestného ocenění se jí také dostalo (posmrtně) při proslovu Stefana Zweiga na Mezinárodním ženském kongresu k porozumění národů v Bernu (1917). V roce 2006 vyšla kniha "Život pro mír" (originál Ein Leben für den Frieden), která na 577 stranách popisuje život Berty Suttnerové. Autorkou je Brigitte Hamann, do češtiny knihu přeložila Alena Bláhová. 8.června 2008 byla v Paláci Kinských na Staroměstském náměstí slavnostně odhalena pamětní deska rodačce Bertě von Suttnerové-Kinské. Ve Vídni již řadu let existuje Společnost Berty Suttnerové, zabývající se odkazem jejích myšlenek. Ve skandinávských zemích se život a dílo Suttnerové stalo námětem pro stovky knih a rozhlasových pořadů. V listopadu 2005 se v budově Senátu ČR konala mezinárodní konference (při příležitosti stého výročí udělení Nobelovy ceny za mír) za účasti předních českých politiků a přítomnosti významných hostů, v čele se zástupci Mezinárodního mírového výboru v New Yorku, Mírového kongresu v Ženevě či Nobelova Institutu v Oslu. Mnoho měst v Rakousku a v Německu nese dodnes její jméno v názvech ulic či náměstí a Bertha von Suttner je zobrazena na rakouské minci v hodnotě 2 euro.

Question: Z jaké oblasti byla první ženě udělena Nobelova cena?

Answer: za mír


Beowulf

Context: Béowulf (staroanglicky Vlk včel - kenning pro medvěda) je staroanglický hrdinský epos psaný aliteračním veršem. Se svými 3182 verši představuje nejvýznamnější dílo staroanglické literatury; zároveň tvoří 10 % veškerého textu zachovaného v tomto jazyce. Jak je u středověkých děl obvyklé, epos nemá žádný původní dobový název. Od 19. století se celá báseň označuje jménem jejího hrdiny Béowulfa. Béowulf se dochoval v jediném rukopise, který je uložen v Britské knihovně (British Library). Tento kodex je podle knihovny sběratele sira Roberta Cottona, z níž původně pochází, označován jako Cotton Vitellius A.xv. V roce 1731 byl částečně poškozen při požáru v Burnham House. Islandský učenec Grímur Jónsson Thorkelin nechal roku 1787 v Britském muzeu pořídit jeho opis a sám zhotovil kolem roku 1789 další. Vzhledem ke špatnému stavu originálu mají tyto opisy pro moderní badatele velký význam. Zápis Béowulfa je součástí sbírky zvané Nowell Codex, která společně s kodexem Southwick tvoří svazek Cotton Vitellius. Nowell Codex obsahuje dále další staroanglické prozaické i básnické texty, mezi jinými dochovaný zlomek básně Judith.

Question: Kde je uložen jediný rukopis eposu Béowulf?

Answer: Britské knihovně


Lana Del Rey

Context: Mezi roky 2005 a 2006 nahrála Sirens pod jménem May Jailer, které bylo vydáno v květnu 2012. O pár let později podepsala smlouvu s 5 Point Records. V roce 2008 vydala svoje první EP Kill Kill se třemi písněmi a poté v lednu 2010 na iTunes plnohodnotné album jako Lana Del Ray a.k.a. Lizzy Grant. Její otec Robert jí pomohl s marketingem, ale album bylo po několika týdnech staženo z prodeje. Před tím, než na konci června 2011 podepsala smlouvu s vydavatelstvím Stranger Records a v říjnu vydala debutový singl Video Games, nahrávala svoje písně na svůj YouTube. K písním si vytvářela svoje vlastní videa. Jak se později ukázalo, většina nahrávek byla demo verzí písní z alba Born to Die. Ve stejném měsíci s ní podepsalo smlouvu další vydavatelství, Interscope Records. Lana původně nechtěla působit jako sólová zpěvačka, především proto, aby nebyla kritizována sama za sebe, ale vydavatelství na tom trvalo. Video Games vyhrálo na podzim roku 2011 ocenění Q award za "Next big thing".

Question: Kdy vydala Lana Del Rey první sólovou desku ?

Answer: v lednu 2010


Skaní

Context: Skaní (anglicky plying, německy Zwirnen) je úprava příze, při které se spojují a zakrucují dvě nebo více nití dohromady. Skát se mohou staplové příze ze stejného materiálu, jemnosti a barvy jak spolu navzájem, tak i s filamenty (přízí z nekonečného vlákna). Podle odhadů ze začátku 21. století se z celosvětové výroby staplových a filamentových přízí vice než pětina zpracovává skaním, tj. řádově 15 milionů tun ročně. == Zákrut == Pro charakter skané příze je důležitý směr a počet zákrutů jak u předkládaných tak i u výsledných nití. Směr zákrutu je viditelný při pohledu na svisle drženou nit (náčrt vlevo). Jestliže spirála zákrutu probíhá stejným směrem jako prostřední část písmene "Z", jedná se o přízi točenou k sobě doleva, vytvářející pravý závit. U pravého zákrutu k sobě (levého závitu od sebe) se spirála podobá písmenu "S". Když skací zákrut probíhá stejným směrem jako u obou předkládaných nití, vzniká velmi tvrdá příze (vhodná například na pneumatikové kordy). Naproti tomu příze s opačným točením při skaní je měkčí. Se stoupajícím počtem zákrutů se (až do určité hranice) zvyšuje pevnost příze. (U krepových přízí se tato mez překračuje, tím dostanou zvláštní charakter, kterým se vytváří ve tkanině zrnitý povrch). == Hladké skané příze == Účelem skaní je zde zvýšit pevnost a stejnoměrnost výsledné příze. Tyto vlastnosti jsou potřebné zejména u tkalcovských osnov, šicích nití a pneumatikových kordů (skaných z textilních materiálů i z ocelových drátů.) === Příprava === Staplové příze mají sklon ke smyčkování. Aby se tomu zamezilo, vkládají se potáče nebo nasoukané cívky na 15–30 minut do pařáku při teplotě 60–80 °C.Příze se potom kropí emulzí s obsahem mastné kyseliny (cca 0,5 % váhy cívek). Tím se sníží tření a oděr příze při dalším zpracování. Většina přízí prochází před skaním sdružovacím strojem, kde se společně navíjí 2–6 nití na jednu cívku. === Skací stroje === Pro velkovýrobu skaných přízí se nejčastěji používají dvouzákrutové stroje. Funkce: Předloha se navléká na duté vřeteno (1) v pevně stojícím hrnci (2). Příze prochází shora vřetenem a kolem vnější stěny hrnce k vodiči (3) nad středem vřetene k navíjecímu ústrojí (4). Při každé otáčce vřetene se vkládá do příze první zákrut mezi předlohou a špičkou vřetene a druhý mezi dolním otvorem ve vřetenu a vodičem.

Question: Kdy se jedná o přízi točenou k sobě doleva?

Answer: Jestliže spirála zákrutu probíhá stejným směrem jako prostřední část písmene "Z"


Mars (planeta)

Context: Podle jedné z teorií by to mohlo souviset s dávnou migrací Jupiteru sluneční soustavou, kdy tato obří planeta mohla krátce navštívit zónu terestrických planet a vymést odsud část materiálu. Sluneční den je zde podobně dlouhý jako na Zemi (24 hodin, 39 minut a 35,244 sekund) a nazývá se Sol. Podrobnější informace naleznete v článku Geologie Marsu. Přesné geologické složení planety není známo, ale na základě astronomických pozorování a průzkumu několika desítek meteoritů z Marsu, které byly nalezeny na Zemi, se soudí, že povrch Marsu je tvořen převážně z hornin ze skupiny čedičů. Oproti pozemským čedičům jsou některé oblasti obohaceny o křemičitanovou složku, podobající se až pozemským andezitům (na druhou stranu je možné, že jsou tvořeny i sopečným sklem). Při pozorování je planeta načervenalá, což je způsobeno pokrytím celého povrchu planety oxidem železitým. V okolí Marsu se v současnosti nevyskytuje globální magnetické pole, avšak některé oblasti planety vykazují trvalou magnetizaci, což svědčí pro hypotézu, že historické magnetické pole bylo globálního charakteru. Na povrchu se nevyskytuje voda v tekutém stavu, což může být jeden z důvodů, proč na Marsu není pozorována desková tektonika. V minulosti (zejména na počátku vývoje planety) však mohla být část kůry mobilní, a v takovém případě by pozorované paleomagnetické anomálie mohly souviset s tvorbou nové kůry, podobně jako je tomu u zemských středooceánských hřbetů. Vzhledem k faktu, že na Marsu nebyly prováděny podrobné geologické průzkumy, jsou současné poznatky o planetě a její vnitřní stavbě velmi slabé a založeny převážně na srovnáních se Zemí a teoretických modelech založených na nepřímých měřeních pořízených automatickými sondami. Pod kůrou se zřejmě nachází plášť primárně tvořený olivínem a spinelem. Odhaduje se, že planeta má žhavé, zčásti tekuté jádro, které má přibližně 1480 km (jiný zdroj uvádí 1300 až 1700 km) v průměru a je složené převážně ze železa s 15 - 17 váhových % příměsí síry, což je až dvakrát více než je obsah síry v jádru Země. Nicméně nepanuje obecná shoda mezi vědci, jestli je jádro částečně tekuté či pevné a obě dvě hypotézy jsou stále zvažovány. Jádro je obklopeno pláštěm, jehož aktivita spojená s tepelným vývojem dala vzniknout většině tektonických a vulkanických útvarů na planetě.

Question: Která planeta je pojmenována po římském bohu války Martovi ?

Answer: Mars


21

Context: 21. století je český populárně-vědecký časopis, který vychází od roku 2003. Vychází v rámci vydavatelství RF-Hobby, jedná se o měsíčník. Kromě klasických čísel vycházejí každý rok i dvě speciální vydání s názvem 21. století Extra. Patří k nejčtenějším tuzemským periodikům svého druhu, jeho čtenost se dle Mediaprojektu v roce 2014 pohybovala kolem 266 000, prodaný náklad vycházel na cca 32 tisíc kusů. Jeho mutace vychází také v Polsku a v Maďarsku. Šéfredaktorem je od ledna 2011 PhDr. Pavel Šmejkal, Ph.D, redakci dále tvoří Mgr. Martin Janda, zástupce šéfredaktora, redaktoři ing. Václav Roman, bc. Mirka Filipová a bc. Pavel Škopek, Tomáš Petr, obrazový redaktor, a grafik Mgr. Vladimír Pfeifer. 21. století získalo v roce 2011 první místo v soutěžní přehlídce popularizace vědy SCIAP 2011 v kategorii periodikum. Ve stejné soutěžní přehlídce získal časopis třetí místo i v roce 2016.

Question: Od kdy vychází časopis 21. století?

Answer: 2003


Lanthan

Context: Lanthan (chemická značka La, latinsky Lanthanum) je stříbřitě lesklý, přechodný kovový prvek, 1. člen skupiny lanthanoidů a 3. člen skupiny kovů vzácných zemin. Hlavní uplatnění nalézá v metalurgickém průmyslu při výrobě speciálních slitin anebo jejich deoxidaci a jako složka některých speciálních skel. == Základní fyzikálně-chemické vlastnosti == Lanthan je stříbřitě bílý, měkký, velmi elektropozitivní přechodný kov. Je supravodičem 1. typu, a to za teplot pod 6,00 K. Chemicky je lanthan značně reaktivním prvkem, ve skupině lanthanoidů patří mezi nejreaktivnější. Již za normální teploty reaguje se vzdušným kyslíkem za vzniku velmi stabilního oxidu lanthanitého. S vodou reaguje lanthan zvolna za vzniku plynného vodíku, snadno se rozpouští v běžných minerálních kyselinách. Za zvýšené teploty také přímo reaguje s běžnými nekovovými prvky jako jsou dusík, bor, fosfor, síra a halogeny. Ve sloučeninách se vyskytuje pouze v mocenství La3+. Svými chemickými vlastnostmi se značně podobá hliníku. Oba prvky tvoří například vysoce stabilní oxidy, které nereagují s vodou a jen velmi obtížně se redukují. Ze solí anorganických kyselin jsou důležité především fluoridy a fosforečnany, jejich nerozpustnost ve vodě se používá k separaci lanthanoidů od jiných kovových iontů. Další nerozpustnou sloučeninou je šťavelan, který se dokonce používá ke gravimetrickému stanovení lanthanu. Lanthan byl objeven v roce 1839 Carlem Mosanderem, v čisté podobě byl izolován až roku 1923. == Výskyt a výroba == Lanthan je v zemské kůře obsažen v koncentraci asi 18–30 mg/kg. V mořské vodě je jeho koncentrace kolem 1,2×10-8 g/l. Ve vesmíru připadá jeden atom lanthanu na 100 miliard atomů vodíku. V přírodě se lanthan vyskytuje pouze ve formě sloučenin. Neexistují však ani minerály, v nichž by se některé lanthanoidy (prvky vzácných zemin) vyskytovaly samostatně, ale vždy se jedná o minerály směsné, které obsahují prakticky všechny prvky této skupiny.

Question: Jakou barvu má lanthan?

Answer: bílý


Mitochondrie

Context: Vnější membrána je značně pórovitá a skutečnou bariéru pro malé molekuly představuje spíše vnitřní membrána. Na vnitřní membráně a uvnitř ní se také odehrávají ty nejdůležitější metabolické pochody. Konkrétně v mitochondriích probíhá Krebsův cyklus, dýchací řetězec, ale také beta-oxidace mastných kyselin. Navíc se mitochondrie podílejí na dalších procesech, jako je buněčná diferenciace, buněčná smrt i kontrola buněčného cyklu a růstu. Na druhou stranu mohou mít poruchy jejich funkce za následek různá mitochondriální onemocnění, která obvykle souvisí s neschopností správně provádět metabolické mitochondriální pochody. Některé vlastnosti mitochondrií je činí unikátními z evolučního hlediska. V mnohých ohledech totiž připomínají bakterie; dnes je známo, že se ve skutečnosti opravdu před asi dvěma miliardami let vyvinuly z bakteriálních předků. Přesný scénář však není s určitostí znám. Uvnitř mitochondrie se nachází stále zachovalá mitochondriální DNA, která se v mnohém podobá té bakteriální. Spolu s plastidy, jež mají podobný původ, se řadí mezi semiautonomní buněčné organely. V některých případech dochází ke značné redukci mitochondrií, tak u některých jednobuněčných organismů vznikly hydrogenozomy a mitozomy. S rozvojem mikroskopie byly v buňkách identifikovány různé struktury, o nichž se až později zjistilo, že představují jediný typ organely, tedy mitochondrii.

Question: Jaká DNA se nachází uvnitř mitochondrie?

Answer: mitochondriální


Červená

Context: Červená je barva odpovídající nejnižším frekvencím, které oko dokáže vnímat. Červená barva patří mezi základní barvy barevného spektra, je to barva monochromatického světla o vlnové délce zhruba 700 nm. Světlo s ještě nižší frekvencí již lidský zrak nedokáže vnímat, jedná se o tzv. infračervené záření. Červená barva patří mezi základní barvy při aditivním míchání (viz RGB), jejím doplňkem je azurová. Lidská krev (a mnohých zvířat) má červenou barvu, což je způsobeno přítomností hemoglobinu. S tímto faktem zřejmě souvisí další symbolika: Červená barva symbolizuje hněv, např. ve rčení vidět rudě. Planeta Mars má načervenalou barvu (kvůli přítomnosti oxidů železa), pro kterou byl asociován s bohem války, Martem. V křesťanství je červená barva symbolem prolité krve mučedníků, proto se používá jako liturgická barva při jejich památkách. Historicky, zvláště v tradici antického Říma je červená či purpurová barva chápána jako barva královská či slavnostní. Odtud též liturgické užití červené barvy při velkých svátcích, které nejsou oslavami mučedníků (např. Květná neděle, Velký pátek, Seslání Ducha svatého). Červená barva je výrazná, chápe se jako varování či jiná důležitá zpráva. Červená barva na semaforu (i na jiných místech) znamená stůj. Červená barva pozičního světla na letadlech a lodích slouží k označení levé strany (port). Červená barva symbolizuje lásku či erotiku (červená knihovna, červené lucerny). Červená barva symbolizuje socialisty či (hlavně) komunisty. V čínské tradici je červená barvou štěstí. Červenou barvou je v účetnictví vyznačen dluh, ztráta (výraz v červených číslech znamená ve ztrátě). V barevném značení odporů znamená červená barva číslici 2 nebo toleranci ±2% Červená barva symbolizuje také ocenění nebo uznání: vysokoškolský diplom studentů, kteří prospěli s vyznamenáním, má červené desky (červený diplom). Červená barva je takzvanou barvou muže, protože znamená krev, popřípadě válku. Červená barva je dále považována za barvu revoluce a změn systému obecně. Červenou barvou jsou označeny vodovodní kohoutky, z nichž teče horká voda. Červená je také jedna ze čtyř základních barev na mariášových kartách a tarokových kartách, kde je znázorněna červenými srdíčky. Podobně je tomu ale i u hracích karet francouzského a španělského typu, kde se používají červená srdce a červená kára. Červená řeka Červené blato Červené jezero Obrázky, zvuky či videa k tématu červená ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo červený ve Wikislovníku

Question: Jakou vlnovou délku má červená barva?

Answer: 700 nm


Platón

Context: Je považován za jednoho z nejvýznamnějších a nejvlivnějších myslitelů vůbec; britský filosof A. N. Whitehead napsal, že celá západní filosofie je jen komentář k Platónovi. Platón založil athénskou Akademii, jež pak byla vzorem evropským univerzitám a vědeckým institucím. Své spisy psal většinou formou rozprav mezi svým učitelem Sókratem a dalšími osobami, kterým Sókratés svými otázkami pomáhá vyvrátit jejich předsudečné a nezralé názory a dospět k lepšímu poznání. Platón spolu se Sókratem obrátili pozornost filosofů od úvah o povaze a původu světa k otázkám člověka a lidské společnosti. Ústředními tématy pro ně jsou: rozdíl mezi pravým poznáním a pouhým míněním; ctnost a možnost výchovy ke ctnosti; spravedlivé, a přitom trvalé uspořádání obce; dobro jako konečný cíl člověka i obce. Je po něm pojmenován měsíční kráter Plato. Platón se narodil roku 428 nebo 427 př. n. l. v jedné z předních athénských rodin. Jeho otec Aristón prý odvozoval svůj původ od athénského krále Kodra, matka Periktioné pocházela z rodu slavného básníka a zákonodárce Solóna a její bratři Charmidés a Kritiás se podíleli na vládě třiceti na konci peloponéské války. Platónovi bratři Adeimantos a Glaukón také vystupují v jeho dialozích a sestra Pótóné byla matka filosofa Speusippa, který po Platónově smrti vedl Akademii. Aristón patrně brzy zemřel a Periktioné si vzala svého strýce Pyrilampa, diplomata a přítele Perikleova. S ním měla syna Antifóna, který vystupuje v dialogu Parmenidés. Platón, který o sobě téměř nepíše, dává všem vystupovat v sókratovských dialozích. Podle Diogena Laertia dostal jméno Aristoklés po svém dědovi, přezdívku Platón (široký, mohutný) mu prý dal jeho zápasnický trenér; jiní ji odvozovali od jeho nezvykle širokého čela.

Question: Co bylo předmětem úvah Platóna?

Answer: člověka a lidské společnosti


Mem (informace)

Context: Mem (někdy se můžeme setkat i s verzí mém) je termín pro kulturní obdobu genu – replikující se jednotku kulturní informace. Tento termín poprvé použil v roce 1976 ve své knize Sobecký gen Richard Dawkins. Slovo mem je odvozeno z řeckého mimema – napodobovat. Evoluce nemusí být nutně postavena jen na replikaci DNA, ale jejím principem je šíření jakékoli informace, která podléhá změnám (mutacím) a selekčnímu tlaku[zdroj? ]. Memy se rozšiřují jak z generace na generaci, tak i komunikací s nepříbuzným okolím (tato teorie předávání memů v podstatě souhlasí s pojetím evoluce dle Jean-Baptiste Lamarcka - lamarckismem). Teorie o existenci memů, jakožto kulturních dědičných informací v lidských mozkových (podle některých teorií i rostlinných a zvířecích) buňkách je evoluční psychologii kritizována jako pseudověda. Susan Blackmoreová ve své knize The meme machine (v češtině vyšla pod názvem "Teorie memů") memy popisuje jako neovladatelné a neumlčitelné. Před memetickou evolucí není možné uniknout. Dokonce i náš vnitřní obraz sebe sama je dle ní pouhou vítěznou skupinou memů, které nás momentálně ovládají. Jiný výraz pro mem je kulturgen, jenž se ale příliš neujal. Některé memy jsou jednoduché, například básnička, recept či melodie, jiné (těm se pak říká memplex) jsou komplikovanější – třeba náboženská víra nebo politické přesvědčení. Memem je samozřejmě i samotná teorie memů. Memy se šíří bez ohledu na jejich účelnost pro člověka. Existují v nejrůznější škále od výhodných, naprosto neškodných, přes neutrální, až po škodlivé (přičemž hodnocení škodlivosti nebo užitečnosti určitých jevů je rovněž memem). Příkladem jsou memy typu kuřáctví, závislost na drogách, nápodoba destruktivního chování – násilí, sebevražda. Memetikové [zdroj? ] popisují dva způsoby šíření. Jednak vertikální (mezigenerační) přenos stylem prarodiče - rodiče - děti - jejich potomci - ... atd. Především se takto učíme základním vzorcům chování, získáváme též nové dovednosti (např. babička naučí svou vnučku plést). Při vertikálním přenosu se memy šíří s geny. Lze konstatovat, že to, co prospívá genům, současně prospívá i memům. Geny a memy tedy jistým způsobem "spolupracují". Horizontálním procesem je pak myšleno předávání memů mezi vrstevníky. Zatímco rodič se většinou snaží svého potomka naučit adaptivním formám a vzorcům chování, mezi příslušníky stejné generace, popřípadě od nerodičovských autorit, jsme schopni často pochytit memy i prokazatelně škodlivé (vykořisťování aj.). Podobně jako sobecké geny, mohou i memy vzájemně spolupracovat (například mem liberální demokracie s memem sekularismu)[zdroj? ], nebo spolu soupeřit.

Question: Jakého původu je slovo mimema?

Answer: řeckého


Sluneční soustava

Context: Sluneční soustava (podle Pravidel českého pravopisu psáno s malým s, tedy sluneční soustava, ovšem Česká astronomická společnost doporučuje psaní s velkým S, tedy Sluneční soustava) je planetární systém hvězdy známé pod názvem Slunce, ve kterém se nachází planeta Země. Systém tvoří především 8 planet, 5 trpasličích planet, přes 150 měsíců planet (především u Jupiteru, Saturnu, Uranu a Neptuna) a další menší tělesa jako planetky, komety, meteoroidy apod. == Planety == Planety ve sluneční soustavě obíhají po eliptických drahách kolem Slunce, které je ve společném ohnisku oběžných elips. Přesněji řečeno, obíhají kolem barycentra (těžiště) sluneční soustavy, které je v tělese Slunce nebo jeho blízkosti. Měsíce obíhají kolem planet také po eliptických drahách. Dráhy nejsou dokonale eliptické, protože tělesa sluneční soustavy se vzájemně ovlivňují, navíc je potřeba počítat s relativistickými efekty, především blízko Slunce. Sluneční soustava je součástí Galaxie nepřesně nazývané Mléčná dráha. Ta je dále součástí tzv. Místní skupiny galaxií, kam patří galaxie M 31 v Andromedě a přes 30 dalších menších vesmírných objektů. Místní skupina galaxií pak patří do Místní nadkupy galaxií (Supergalaxie). Zhruba 99,866 % celkové hmotnosti sluneční soustavy tvoří samo Slunce, které svou gravitační silou udržuje soustavu pohromadě. Zbylých 0,133 % připadá na planety a jiná tělesa. Soustava se rozkládá do vzdálenosti přibližně 2 světelných let, pásmo komet do vzdálenosti přibližně 1 000 astronomických jednotek AU, planetární soustava 50 AU. Soustava vznikla asi před 5 miliardami let (různé zdroje uvádějí rozmezí 4,55–5 miliard let). Planety jsou v pořadí od Slunce Merkur (☿), Venuše (♀), Země (♁), Mars (♂), Jupiter (), Saturn (♄), Uran (♅/) a Neptun (♆). Prvních pět planet bylo rozlišeno už ve starověku. Po svém objevení byly mezi planety na čas zařazeny i Ceres (do 1850) a Pluto (do 2006). Ty však nejsou ve svých zónách dominantními objekty, a tak jsou od roku 2006 označovány jako trpasličí planety. K nim se přidal v roce 2005 objekt s provizorním názvem 2003 UB313, od roku 2006 nazývaný Eris, který je pouze nepatrně menší, ale hmotnější než Pluto. Čas od času se objevují úvahy o existenci dalších planet, jako např. v roce 2016 byla předpovězena Devátá planeta. Důležitými složkami sluneční soustavy jsou také planetky tzv. hlavního pásu na drahách mezi Marsem a Jupiterem. V hlavním pásu planetek se také nachází trpasličí planeta Ceres. Překvapivě mnoho poměrně velkých těles je především v posledním desetiletí nacházeno v oblasti tzv. Kuiperova pásu za drahou Neptunu (Quaoar, Orcus aj.), případně i dále (Sedna).

Question: Po jakých drahách obíhají planety kolem Slunce?

Answer: eliptických


Elon Musk

Context: Během interview na sympoziu MIT Musk popsal AI jako "největší existenční hrozbu" a dále "čím dál víc si myslím, že by měla existovat nějaká regulační ochrana, možná na národní a mezinárodní úrovni, abychom si byli jisti, že neuděláme nějakou hloupost". Musk popsal vytvoření umělé inteligence jako "vyvolání démona".Navzdory tomu Musk investoval do firmy vyvíjející AI DeepMind a Vicarious (další společnost pracující na zvýšení inteligence strojů) a v roce 2015 spoluzaložil výzkumnou organizaci OpenAI. Avšak Musk vysvětlil, že tyto investice "nebyly provedeny z hlediska jejich návratnosti, ale kvůli dohledu na současný stav vývoje v oboru". Elon Musk také říká: "Ve filmech na toto téma, jako například Terminátor, se události vyvíjejí děsivě. A my bychom se měli postarat, aby byly dobré, ne špatné."7. května 2018 se Elon Musk objevil na americkém Met Gala po boku kanadské umělkyně Grimes. [1] Od té doby spolu chodí. Grimes je často k vidění na SpaceX konferencích. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Elon Musk na anglické Wikipedii. === Literatura === VANCE, Ashlee. Elon Musk. Tesla, SpaceX a hledání fantastické budoucnosti.

Question: Jakou společnost založil Elon Musk?

Answer: SpaceX


Králík domácí

Context: Zpravidla se chovají v klecích, která by měla mít minimální co největší rozměry (ideální jsou 100x60 a s plastovým úkrytem). V kleci by měla být podestýlka (např. kočkolit), neustále pak seno a voda. Je vhodné, aby měl i pravidelný výběh mimo klec. Králíci jsou nejčastěji chováni po jednotlivcích, kvůli vysoké teritorialitě, dva králíci v kleci se téměř jistě nesnesou. Králík je citlivý na hluk, jeho klec by proto měla být v tiché části bytu (ne u televize apod.) a také by neměl přicházet do styku s tabákovým kouřem. V domácnostech se často stává, že králík příliš ztuční (nevhodná strava). Základem krmné dávky by mělo být kvalitní seno granule pro králíky v dávce 2-3% hmotnosti dospělého zvířete (5-6% nebo neomezeně u mláděte). králičí mor myxomatóza syfilis králíků paréza trávicího ústrojí kojících ramlic. toxikóza březích ramlic kokcidióza Zajímavostí může být, že králík domácí se údajně dokáže pohybovat rychlostí 56 km/h. Jaroslav Konrád: Nemoci králíků se základy hygieny chovu, Státní zemědělské nakladatelství, Praha 1972 Jaroslav Fingerland: Domácí chov králíků, Brázda, Praha 1991, ISBN 80-209-0184-1 Plemena králíků Obrázky, zvuky či videa k tématu králík domácí ve Wikimedia Commons

Question: Jakou rychlost může údajně vyvinout králí domácí?

Answer: 56 km/h


Vlas

Context: Vlas a chlup jsou označení pro dva anatomicky téměř totožné útvary tvořené keratinem. Až na několik výjimek jsou přítomny (hlavně ve formě srsti) u všech savců a jejich nejdůležitější funkcí je termoregulace (ať už v teplém nebo chladném prostředí). Lidský vlas/chlup se skládá ze dvou základních částí: vlasový stvol (scapus pili), jenž vyčnívá nad pokožku, a kořen vlasu (radix pili), který se nachází pod její úrovní. Nejhlubší částí kořene je tzv. vlasová cibulka (bulbus), nad ní následuje zbytek kořene. Cibulka je obalena vlasovými pochvami (dvěma epitely a jednou vazivovou); dohromady se kořenu a kolem obalené pochvě říká vlasový folikul. Jeho součástí jsou i mazové a potní žlázy a cévní zásobení. Vlasový stvol se skládá ze tří vrstev: kutikuly, kortexu a meduly. Kutikula (šupinatá vrstva) tvoří přirozenou vrstvu, která chrání před vnějším prostředím. Při správné funkci mazové žlázy je tato vrstva konzervována vlasovým mazem (tukem) a vlas méně propouští škodliviny a vodné roztoky. Skládá se z 5-10 souběžně a stříškovitě uspořádaných odumřelých buněk (šupin), které k sobě přiléhají. Šupiny se překrývají asi do 1/7 délky a s osou vlasu tvoří úhel asi 18°. Jednotlivé vrstvy jsou pokryty jemnou membránou a vzájemně jsou spojeny proteinovým a lipidovým tmelem. Kortex (kůra/vláknitá vrstva) zabírá 75-80 % vlastní vlasové hmoty.

Question: Co je nejdůležitější funkcí vlasů a chlupů?

Answer: termoregulace


Dynamit

Context: Dynamit je výbušnina založená na explozivním potenciálu nitroglycerínu, který se v ní vyskytuje absorbován na křemelině. Oproti klasickému tekutému nitroglycerínu se vyznačuje mnohonásobně vyšší stabilitou oproti tlaku nebo nárazu. Dynamit vynalezl švédský chemik Alfréd Nobel v roce 1866, patent získal v roce 1867. Slovo pochází z původně Nobelem navrženého názvu Kieselgur-dynamite (Kieselgur je německy křemelina, dynamite řecky plná síly), byl také zpočátku dodáván jako Nobelův výbušný prach. Dynamit se obvykle skládá ze tří dílů nitroglycerínu, jednoho dílu křemeliny a malého množství jedlé sody. Tato směs je tvarována obvykle do podoby tyček. Později byla ve směsi nahrazena křemelina (infusoriová hlinka) dusičnanem draselným (KNO3) a dusičnanem sodným (NaNO3) a pro lepší nasákavost se přidávaly suché dřevité piliny. Dynamit mrzne při 8 °C, a proto se obtížně používal v chladném počasí. Proto se používal zimní dynamit (tzv. IZ dynamit), který obsahoval nemrznoucí příměsi jako di-nitro-glycerin nebo trinitrotoluen. K výbuchu je potřeba rozbuška. Samotný dynamit je poměrně stálý na rozdíl od samotného nitroglycerínu, který vybuchuje již při malém nárazu. Po určité době se mohou na povrchu dynamitu objevit kapky nitroglycerínu. Proto je třeba se starším dynamitem zacházet extrémně opatrně - je podobně citlivý na sebemenší náraz jako samotný nitroglycerín. V českých zemích byla postavena první továrna na dynamit roku 1870 v Zámecké rokli poblíž Prahy. Slovníkové heslo dynamit ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu dynamit ve Wikimedia Commons

Question: Kdo vynalezl dynamit?

Answer: Alfréd Nobel


Paříž

Context: Průměrná obsazenost hotelů činila v roce 2005 71,3 %, což Paříž řadí na druhé místo v Evropě (za Barcelonu se 79 %) a výrazně převyšuje francouzský průměr 59 %. Míra obsazenosti se nemění v závislosti na městských obvodech, ale klesá s rozsahem úrovně: nejlevnější kategorie jsou nejrychleji zaplněny. Mezinárodní turistika směřuje hlavně do centra města. 67 % strávených nocí v Paříži připadá na cizince, zatímco 33 % tvoří tuzemští zákazníci. 65 % zahraničních návštěvníků dává přednost ubytování ve vnitřním městě, zatímco 41 % francouzských zákazníků se ubytuje na předměstí. Zahraniční klientela pochází hlavně z osmi zemí, které tvoří více než dvě třetiny celkového počtu turistů. Evropské země Velká Británie, Itálie, Španělsko, Německo, Nizozemsko a Belgie celkem tvoří 42 % zahraničních klientů, následují Spojené státy se 17,7 % a poté Japonsko s 6,5 % (2008). Dne 10. května 1940 začala Bitva o Francii, kterou napadlo nacistické Německo. I když má Paříž pověst drahého města, v hotelovém průmyslu zůstává konkurenceschopná v porovnání s ostatními světovými městy. Paříž je mírně nadprůměrná v cenách dvou a tříhvězdičkových hotelů, ale zůstává nejdražší v Evropě v oblasti luxusních hotelů. S turistickým ruchem souvisí i zdejší zvláštnost, tzv. pařížský syndrom, přechodná psychická porucha postihující zejména japonské návštěvníky. Paříž je jedním z center světové módy. V roce 1945 se zde nacházelo 106 francouzských podniků s označením haute couture. Dnes jich je mnohem méně, k nejstarším patří Givenchy, Dior, Jean-Louis Scherrer, Emanuel Ungaro, Chanel, Yves Saint-Laurent, později vzniklé Pierre Cardin a André Courrè nebo menší Dominique Sirop, Adeline André a Franck Sorbier.

Question: Ve kterém roce začala Bitva o Francii?

Answer: 1940


Kitchener

Context: Kitchener je kanadské město v provincii Ontario. Bylo pojmenováno po britském vojenském veliteli Horatio Kitchenerovi. Je spojeno s městem Waterloo a oblasti se často říká Kitchener-Waterloo, někdy se k tomu ještě přidává město Cambridge, Kitchener, Waterloo a Cambridge se nazývá "Tri-city" neboli "Trojměsto". Město se od roku 1854 až do roku 1916 jmenovalo Berlin. Přejmenováno bylo po smrti maršála Kitchenera za první světové války. == Reference == == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Kitchener ve Wikimedia Commons Oficiální stránky

Question: Po jakém velitelbi kanadské město Kitchener bylo pojmenováno?

Answer: britském vojenském


Hodiny

Context: Měření přímým sledováním a indikací rovnoměrného pohybu: místní čas indikují sluneční hodiny a jejich předchůdce gnómon, jež ukazují okamžitou polohu Slunce vrženým stínem tyče Jiné konstrukce slouží k odměřování časových intervalů: Přesýpací hodiny a starší vodní hodiny (klepsydra),. kde se sleduje pokles hladiny kapaliny nebo písku v průhledné nádrži; svíčkové hodiny, kde se čas odečítá podle pravidelného odhořívání svíčky apod. I když údaj slunečních hodin se z definice nemůže od místního slunečního času nijak odchýlit, lze jej odečítat v nejlepším případě s přesností několika minut. To je hlavní důvod, proč moderní hodiny téměř bez výjimek užívají druhý postup. 2. Měření počítáním pravidelných pohybů, mechanických, elektrických nebo atomárních oscilací. Podle pohonu a konstrukce se dělí na: Mechanické hodiny, například: stacionární (nepřenosné) kyvadlové hodiny, resp. věžní hodiny; přenosné hodiny a Hodinky, obvykle řízené setrvačkou čili "nepokojem"; námořní a letecké chronometry; elektrické hodiny, poháněné elektrickým proudem; Elektronické hodiny a hodinky s elektronickým, obvykle křemenným krystalem; Atomové hodiny jako nejpřesnější normály času. Běžně sice hovoříme o "přesnosti" a "nepřesnosti" hodin, ve skutečnosti se však jedná o dvě různé veličiny: Chod, to jest odchylku od normálu; hodiny se předcházejí nebo zpožďují například o několik minut nebo sekund za den. Tato chyba je způsobena odchylkou skutečné frekvence oscilátoru (kyvadla, setrvačky) od té, kterou předpokládal konstruktér hodin. Variaci chodu, to jest nedostatek isochronie, nepravidelnost chodu a tím i této odchylky.

Question: Jaký název se užívá pro velmi přesné hodiny?

Answer: chronometr


Látkové množství

Context: Entity, jejichž počet látkové množství vyjadřuje, musí být specifikovány. V soustavě SI látkové množství číselně vyjadřuje poměr počtu entit k počtu částic v 12 g uhlíku 12 (asi 6,022141×1023, tzv. Avogadrova konstanta). == Značení a jednotky == Značka: n {\displaystyle n\,} Základní jednotka: molJeden mol je látkové množství soustavy, jejíž počet entit (elementárních jedinců) se rovná počtu atomů v 0,012 kg uhlíku 12 (12C).Další jednotky: kilomol, 1 kmol = 1 000 mol == Výpočet == Látkové množství je podle definice určeno vztahem n = N N A {\displaystyle n={\frac {N}{N_{A}}}} ,kde n {\displaystyle n} je látkové množství, N {\displaystyle N} je počet částic v látce a N A {\displaystyle N_{A}} je Avogadrova konstanta. Lze též vyjádřit vzorcem n = m M {\displaystyle n={\frac {m}{M}}} ,kde m {\displaystyle m} je hmotnost a M {\displaystyle M} molární hmotnost. Tedy soustava, která obsahuje právě tolik částic (např. atomů, molekul, iontů), kolik je atomů nuklidu uhlíku 6 12 C {\displaystyle {}_{6}^{12}{\mbox{C}}} o celkové hmotnosti 12 g, má látkové množství 1 mol. == Související články == Fyzika Fyzika částic Molekulová fyzika Molární objem Molární hmotnost Látková koncentrace == Externí odkazy == Řešené příklady z látkového množství

Question: Co je v chemii značkou látkového množství?

Answer: n


Čínština

Context: K zápisu se na pevninské Číně užívá zjednodušených čínských znaků nebo čínské hláskové abecedy nazývané pchin-jin, na Tchaj-wanu se užívá tradičních (nezjednodušených) čínských znaků. Pro severní dialektickou skupinu se někdy nesprávně užívá anglismus mandarínština. Nejedná se tak o současnou standardní čínštinu. I v anglicky mluvících zemích se pomalu upouští od zavádějícího pojmu Mandarin Chinese, který je v akademických kruzích nahrazován pojmem Modern Standard Chinese. Čínština se z typologického pohledu definuje pomocí tří charakteristik: Analytický jazyk Čínština coby analytický jazyk využívá k vyjádření vztahů mezi slovy ve větě především dva prostředky: (1) slovosled a (2) gramatická slova. Jednotlivá slova nemění svůj tvar jako ve flektivních jazycích (např. v češtině). Slabičný jazyk V čínštině se kryje hranice morfému s hranicí slabiky. Pojmem morfém, čínsky 语 (yǔ), se zde označuje nejmenší jazyková jednotka, která spojuje rovinu významovou a rovinu výrazovou a je nedělitelná na další jednotky, které by měly význam a výslovnost. Až na pár výjimek si nelze představit hlásku, která by byla realizovatelná mimo slabiku. Tónový jazyk Každá slabika je realizována v určitém tónu (= hlasová melodie, doprovázející výslovnost celé slabiky). Tón nese význam a je neoddělitelnou součástí slabiky. Existuje více klasifikací čínštiny na základě jejích genealogických (příbuzenských) vztahů s jinými jazyky. Do současnosti velmi rozšířená i mezi čínskými badateli je tzv. francouzská klasifikace, jejímž autorem je Henri Maspero. Za základ své klasifikace si Maspero vzal vnější podobu sinických jazyků, tj. jazyků, které se po vnější stránce podobají čínštině. Nejprve všechny sinické jazyky rozdělil na monotónické (sem patří jazyky austronéské a jazyky mon-khmérské) a polytónické. Polytónické jazyky dále rozdělil podle slovosledu ve větě na SVO (subject-verb-object = podmět-sloveso-předmět, do této skupiny patří sino-thajské jazyky) a SOV (subject-object-verb = podmět-předmět-sloveso, do této skupiny patří tibetobarmské jazyky). Jazyky typu SVO nakonec ještě rozdělil podle pořadí přívlastku a slova určovaného na HA (head-attribute = slovo určované-přívlastek, patří sem jazyky thaj-annamské) a AH (attribute-head = přívlastek-slovo určované, patří sem čínština). Tato klasifikace je diskutabilní. Typologická kritéria se totiž mohou v průběhu historie měnit. Z monotónických jazyků se mohou stát polytónické: Předpokládá se, že v čínštině se tóny vyvinuly až později, z původních sufixů.

Question: Jaká je základní fonologická jednotka čínštiny?

Answer: slabika


Sapfó

Context: Sapfó, řecky v attickém dialektu Σ, v aiolském dialektu Ψ (mezi 630 př. n. l. a 612 př. n. l. - po roce 600 př. n. l.), byla starořecká básnířka z Mytilény na ostrově Lesbos, kulturním centru 7. století př. n. l., vedla zde dívčí internátní školu. Sapfó se údajně narodila v Eresu (Eressos) na ostrově Lesbos v Egejském moři a v Mytileně (Mytilini) na stejném ostrově nejenom prožila většinu života. Pocházela z aristokratické rodiny, která se angažovala v politickém životě. Provdala se za bohatého kupce z ostrova Andros - Kerkilase, s nímž měla dceru Kleis a po němž zdědila značné jmění. Boje o moc ji roku 604 př. n. l. přiměly k útěku na Sicílii, odkud se vrátila na rodný ostrov krátce před svou smrtí. S jejím životem je spojena řada legend. S jistotou lze tvrdit, že není pravdou, že z nešťastné lásky ke krásnému Faonovi skočila z Leukadské skály do moře, ačkoli je toto místo dodnes cílem mnoha turistických výprav. Sapfó vedla dívčí kroužek, který uctíval hudbou a poezií bohyni lásky Afroditu a devět Múz. Do obecného povědomí se Sapfó zapsala upřímnou a citovou náklonností ke členkám svého kroužku, která vyzařuje z dochovaných písní a básní. Jméno básnířčina rodiště (Lesbos) dodnes přežívá v označení ženské homosexuality - lesbická láska či lesbismus. Sapfó pravděpodobně nebyla vyhraněná lesba, což naznačuje její manželství. Doklady o kontaktu s opačným pohlavím lze najít i v literatuře, kde je jedna z Alkaiových básní věnována právě jí. Sapfó byla představitelka tzv. sólové lyriky. Z jejího díla se zachovaly pouze zlomky milostné a svatební písně (česky ve výboru Písně z Lesbu). Pohybovala se mezi politicky aktivními a vzdělanými lidmi. Pro toto období je charakteristická závislost na pravidlech ústní (orální) poezie, ze které autoři čerpali náměty, větnou skladbu i literární pravidla. Její vliv na další řeckou milostnou lyriku byl poměrně velký a prakticky po celé trvání starořecké poezie se k její tvorbě řada básníků vracela.

Question: Z jakého města pocházela Sapfó?

Answer: Mytilény


Mezinárodní stupnice jaderných událostí

Context: Mezinárodní stupnice jaderných událostí (The International Nuclear Event Scale – INES) je osmistupňová škála, zavedená v roce 1990 pro posuzování poruch a havárií jaderných zařízení. Zavedly ji Mezinárodní agentura pro atomovou energii (česká zkratka MAAE, anglická zkratka IAEA) a Agentura pro jadernou energii OECD (OECD/NEA). Stupně 7 až 4 se označují jako havárie, 3 až 1 jako nehody, 0 nemá bezpečnostní význam. Major accident, největší možná havárie Únik velkého množství radioaktivních materiálů z jaderného zařízení (například z aktivní zóny energetického reaktoru) do okolí, obsahující směs radioaktivních štěpných produktů s dlouhými i krátkými poločasy rozpadu (s aktivitou přesahující 104 TBq 131I nebo jiných. podobně biologicky významných radionuklidů) Možnost akutních zdravotních účinků; zpožděné zdravotní účinky v rozsáhlé oblasti s možností zasažení více než jedné země Dlouhodobé důsledky pro životní prostředí Příklad: 4. blok jaderné elektrárny Černobyl, Kyjevská oblast, Ukrajinská SSR,. SSSR (nyní Ukrajina), 26. dubna 1986 1., 2. a 3. blok jaderné elektrárny Fukušima I, Prefektura Fukušima, Japonsko, 12. dubna 2011 překlasifikováno ze stupně INES 5. Japonskou agenturou pro jadernou bezpečnost Serious accident Únik radioaktivních materiálů do okolí (s řádovou aktivitou 103 až 104 TBq 131I nebo jiných podobně biologicky významných radionuklidů) Plné uplatnění opatření pro snížení pravděpodobnosti zdravotních následků na obyvatelstvo zahrnutých v místních havarijních plánech Příklad: přepracovatelský závod. Majak (známý též jako Kyštym), Čeljabinská oblast, Ruská SFSR, SSSR (nyní Rusko), 29. září 1957 Accident with off-site risk Únik radioaktivních materiálů do okolí (s aktivitou stovek až tisíců TBq 131I nebo jiných podobně biologicky významných radionuklidů ) Částečné uplatnění opatření pro snížení pravděpodobnosti zdravotních následků na obyvatelstvo zahrnutých v místních havarijních plánech (např. evakuace, ukrytí) Těžké poškození jaderného zařízení.

Question: Kdy byla zavedena mezinárodní stupnice jaderných událostí?

Answer: v roce 1990


Španělsko

Context: Španělsko, oficiálně Španělské království (španělsky a galicijsky Reino de Españ; katalánsky Regne d'Espanya; baskicky Espainiako Erresuma) je stát ležící na Pyrenejském poloostrově. Na západě hraničí s Portugalskem, na severovýchodě s Andorrou a Francií a na jihu s Gibraltarem; španělské severoafrické državy Ceuta a Melilla mají pozemní hranici s Marokem. Ke Španělskému království patří i Kanárské ostrovy v Atlantském oceánu a Baleáry ve Středozemním moři. Součástí Španělska je i katalánské město Llívia, které je zcela obklopeno územím Francie. Španělsko je konstituční monarchií, členem Evropské unie, NATO a dalších organizací. Podle demokratické ústavy z roku 1978 je v celé zemi úředním jazykem španělština (kastilština); další jazyky jsou uznávány jako úřední jednotlivými autonomními společenstvími. == Dějiny == === Dávná historie === Na Pyrenejském poloostrově žili lidé již před pěti tisíci lety. V historické době jsou zde doloženy četné kmeny, zčásti keltského, zčásti iberského původu (z iberštiny se dochovaly četné jazykové zlomky v nápisech). Ve třetím století př. n. l. sem expandovalo Kartágo, následované římskou říší. Od 2. století př. n. l. postupně ovládl celý poloostrov Řím a jeho představitelé zde zřídili několik provincií (Lusitania, Baetica, Hispania Tarraconensis). Spolu s tím nastoupila romanizace vycházející z nově zřizovaných či starších městských center, jako byly Toletum (Toledo), Hispalis (Sevilla), Tarraco (Tarragona) či Carthago Nova (Cartagena). Římané stavěli cesty, vodovody, přístavy a zcela změnili tvář celé oblasti – germánské kmeny, které sem začaly pronikat na sklonku antiky v 5. století, tak starověkou Hispánii nalezly jako plně romanizovanou zemi.

Question: Sousedí Španělsko s Portugalskem?

Answer: Na západě hraničí s Portugalskem, na severovýchodě s Andorrou a Francií a na jihu s Gibraltarem; španělské severoafrické državy Ceuta a Melilla mají pozemní hranici s Marokem.


Emil Hácha

Context: Emil Dominik Josef Hácha (12. července 1872 Trhové Sviny – 27. června 1945 Praha) byl český právník a politik. Během let 1925–1938 působil jako předseda Nejvyššího správního soudu. V listopadu 1938 byl zvolen prezidentem pomnichovské Česko-Slovenské republiky. Po rozbití zbytku Československa a vytvoření protektorátu Čechy a Morava nacistickým Německem ke dni 15. března 1939 byl učiněn protektorátním státním prezidentem a zůstal jím až do zániku protektorátu v květnu 1945. Méně známá je jeho činnost právně-teoretická, literární a překladatelská. == Život == === Právník === Narodil se v Trhových Svinech jako Emil Dominik Josef Hácha do rodiny berního úředníka Josefa Emanuela Háchy (1832–1884) a jeho manželky Marie Karolíny Pavlíny Háchové, roz. Klausové (1837–1914). Následně absolvoval gymnázium v Českých Budějovicích. V roce 1895 promoval na Univerzitě Karlově v Praze a v roce 1898 nastoupil k Českému místodržitelství v Praze. Roku 1902 se Hácha oženil s Marií Klausovou. Další právnické zkušenosti získal jako dvorní rada Správního soudního dvora ve Vídni mezi lety 1916–1918. Po vzniku Československa v roce 1918 se stal členem Nejvyššího správního soudu, který spolu s Ferdinandem Pantůčkem pomáhal založit. V roce 1920 obhájil svoji habilitační práci na Právnické fakultě UK, kde jako docent působil mezi lety 1924 a 1929. Po smrti Pantůčka byl v roce 1925 prezidentem Tomášem Garriguem Masarykem jmenován druhým prezidentem NSS. Jako právník se stal ceněným pro svoje znalosti anglosaského zvykového práva a mezinárodního práva. V Československu byl člen legislativní rady vlády ČSR, člen České akademie a České učené společnosti. Jako uznání Háchových hodnot lze považovat členství u haagského rozhodčího soudu. === Prezident === Velkou změnu pro Háchu přinesl rok 1938. Toho roku zemřela Marie Háchová, jeho žena, se kterou prožil harmonické manželství, a také se rozvedla jeho dcera. Druhá změna přišla po abdikaci Edvarda Beneše v důsledku mnichovské dohody a po přijetí ústavního zákona o autonomii Slovenska a Podkarpatské Rusi. Na nátlak svého okolí 30. listopadu 1938 přijal funkci prezidenta Česko-Slovenské republiky. Důvody pro jeho volbu tkví v jeho dosavadní neutralitě a ve zkušenosti s vedením větší instituce (NSS). Představitelé ľudové strany, která se zmocnila vlády na Slovensku, tajně vyjednávali s nacisty o vyhlášení slovenské nezávislosti, proto v noci na 10. března Emil Hácha vyhlásil stanné právo a sesadil slovenskou autonomní vládu v čele s Jozefem Tisem a moc na Slovensku převzala s Háchovým souhlasem československá armáda.

Question: Kde zemřel Emil Hácha?

Answer: Praha


Athény

Context: Definitivní pořečtění přišlo v roce 1923, kdy se uskutečnila řecko-turecká výměna obyvatel, v rámci které do Řecka z Anatólie přišlo přibližně 2.000 000 etnických Řeků, z nichž se více než 400 000 usadilo v Athénách a blízkém okolí, kde založili města, která se později stala součástí Athén a dnes tvoří jejich městské části Nea Ionia, Nikea, Nea Smyrni, Nea Chalkidona, Nea Erythrea, Nea Filadelfia, Kalithea nebo Argyrupoli. V následujících obdobích se mnoho Řeků většinou ze středního Řecka a poloostrova Peloponés stěhovalo do Athén za lepším životem a z Athén se stalo milionové velkoměsto evropského významu. Po rozpadu SSSR se sem přistěhovalo i mnoho etnických Řeků z bývalých sovětských zemí. Mnoho imigrantů z Albánie a Polska. Mnoho Řeků dnes žije v Athénách pouze v zimě a na léto se vracejí do oblastí Řecka z kterých pocházejí. Architektura města Athény je stejně kosmopolitním jako Athény samotné. Je možné zde obdivovat zachovalé původní starořecké památky, památky na dobu římského impéria, byzantské svatyně a stejně tak zde můžete sledovat vývoj moderní řecké architektury. Mnoho důležitých budov postavených převážně na konci 19. století bylo navrženo jako kopie antických staveb. Náměstí a parky obohacují sochy řeckých bohů, filozofů, hrdinů bojů za samostatnost Řecka. Většina těchto soch je v antickém stylu. Typickou architekturou athénského 21. století je Olympijský stadión. Zajímavými jsou i jednoduché domky běžných obyvatel postavené v posledních desetiletích. V Athénách jezdí všechny druhy hromadné městské dopravy, tramvaje, trolejbusy, autobusy i metro. Athénské metro bylo dokončeno až v roce 2000, denně přepraví okolo půl milionu lidi. V oblasti je mezinárodní letiště (evropské letiště roku 2004), významný je také přístav Pireus, který zajišťuje spojení pevninského Řecka s jeho ostrovy i okolním světem, zároveň je také přístavem vojenského námořnictva. Hlavní město Řecka a světová metropole. Ve městě je nespočet antických památek a jedním z hlavních zdrojů příjmů města je cestovní ruch. Athény mají vlastní letiště, přístav a tři linky metra, které spojují rozsáhlé části města, zajišťují dopravu například i k přístavu Pireus. Celá aglomerace se skládá z 38 osad, kde dohromady žije 3,5 milionu obyvatel, z čehož pouhých 40 % tvoří Řekové. Je zde mnoho Albánců a Poláků, kteří sem přišli počátkem 90. let, po pádu železné opony.

Question: V jakém roce bylo dokončeno Athénské metro?

Answer: 2000


Krmelec

Context: Krmelec je jednoduchá dřevěná stavba umístěná nejčastěji v lese, která slouží pro přikrmování zvěře. Přikrmování se obvykle provádí v zimním období, kdy je nedostatek potravy a není k dispozici zelené píce. Do krmelce se zakládá seno pro přikrmování lesních savců z čeledě jelenovitých (jelen, daněk, srnec apod.). Kromě toho bývají krmelce ještě doplněny o korýtka, kam se vkládá tzv. liz, což jsou obvykle větší hroudy kamenné či hořečnaté soli, které zvířata v případě potřeby olizují a doplňují si tak chybějící tělesné soli. Obrázky, zvuky či videa k tématu Krmelec ve Wikimedia Commons

Question: Jak se nazývá jednoduchá dřevěná stavba umístěná nejčastěji v lese, která slouží pro přikrmování zvěře?

Answer: Krmelec


Kalifornie

Context: Východní hranici má společnou s Nevadou a na jihovýchodě leží Arizona. Na jihu sousedí s Mexikem. Co do rozlohy se jedná o třetí největší stát USA. Kalifornie má úrodné Centrální údolí, kde se díky výraznému zavlažování daří zemědělství. V převážně hornaté východní části státu se rozkládá pohoří Sierra Nevada s nejvyšší horou souvislých Spojených států Mount Whitney (4421 m) a horké suché pouště. V pohoří Sierra Nevada se nachází Yosemitský národní park a hluboké sladkovodní jezero Tahoe. Na jihu leží velké slané jezero Salton Sea a Mohavská poušť. V severovýchodní části této pouště leží Údolí smrti, kde se nachází nejníže ležící bod (Badwater, 85 m pod úrovní hladiny oceánu) a zároveň nejteplejší místo v Severní Americe. Kalifornie je i známá výskytem častých a velice intenzivních zemětřesení, které souvisí se zlomem San Andreas, jenž probíhá po celé délce státu. Známé je zemětřesení, které v roce 1906 postihlo San Francisco. Většina velkých měst je soustředěna u pacifického pobřeží, kde panuje středomořské podnebí. průměrná nadmořská výška je 884 m, šířka státu je 403 km, délka státu je 1240 km. Los Angeles San Diego San José San Francisco Fresno Sacramento Long Beach Oakland Bakersfield Anaheim Kalifornie je stát s nejvyšším HDP v USA. Tvoří celých 14 % ekonomiky Unie. HDP Kalifornie činí 1,4 bilionu dolarů. Po Japonsku, Číně, Německu a Velké Británii to je největší HDP na světě.

Question: V kterém pohoří se nachází Yosemitský národní park?

Answer: Sierra Nevada


Norsko

Context: Z tabulky je patrné, že Norsko je srážkově bohaté. Četné a vodné řeky s velkým spádem jsou velkým norským bohatstvím. Říční síť je hustá, neboť se utvářela jen velice krátce. Spádové křivky řek jsou charakteristicky nevyrovnané. Hlavními řekami jsou: Glomma a Gudbrandsdalslå (Lå, Vorma), Dramselv, Numedalslå (Lå), Otra, Sira, Namsen, Vefsna, Altelv, Tana, Lundeelv, Songa, Kvenna. V Norsku jsou četná jezera a silně podmáčené oblasti. Norsko by mohlo být, podobně jako Finsko, nazýváno "Zemí tisíců jezer". K největším jezerům patří jezero Mjø, Rø, Femunden, Randsfjorden, Tyrifjorden, Snå, Tunnsjø, Limingen, Ø a Blå (všechna jezera přesahují 80 km2). Hornindalsvatnet je nejhlubší norské a evropské jezero, jeho hloubka dosahuje 514 metrů. Půdy jsou v nižších polohách podzolované, ve větších nadmořských výškách Skand jsou půdy slabě vyvinuté. V teplejších částech Norska jsou i luvisoly. Četné je i zastoupení histosolů. == Vláda a politika == Norsko je konstituční monarchií, jejíž oficiální hlavou je král. Současným panovníkem je od roku 1991 král Harald V. (narozen 21. února 1937), po jeho smrti na trůn nastoupí jeho syn Haakon Magnus (nar. 20. července 1973). Moc zákonodárná je v rukou parlamentu – Stortingu, který je volen na čtyři roky. Moc výkonná je v rukou norské vlády v čele s ministerským předsedou. Král je nejen hlavou Norského království, ale stojí také v čele Norské církve, je vrchním velitelem Norských ozbrojených sil a plní reprezentativní funkce. Vládnoucí panovník je také Velmistrem Norského královského řádu svatého Olafa. Norský parlament sídlí v Oslu. Storting se dělí na Lagting (horní komora) a Odelsting (dolní komora). Počet křesel ve Stortingu se měnil: v roce 1882 měl 114 křesel, v roce 1903 117, v roce 1906 123, v roce 1918 126, v roce 1921 150, v roce 1973 155, v roce 1985 157, v roce 1989 165 a od roku 2005 má 169 křesel. === Politické strany === Norská strana práce – Det norske Arbeiderparti (DNA) též Arbeiderpartiet (AP)

Question: Je král Norského království také Vrchním velitelem Norských ozbrojených sil?

Answer: Král je nejen hlavou Norského království, ale stojí také v čele Norské církve, je vrchním velitelem Norských ozbrojených sil a plní reprezentativní funkce.


Tristan Tzara

Context: Tristan Tzara [Cara], vlastním jménem Samuel Rosenstock (16. dubna 1896, Moineș, Bacău, Rumunsko - 25. prosince 1963, Paříž, Francie) byl francouzský básník a dramatik rumunsko-židovského původu. Jedná se o jednoho ze zakladatelů dadaismu. Básně začal psát již během studia na gymnáziu v Bukurešti. Svůj umělecký pseudonym si zvolil v roce 1915. V roce 1916 žil v Curychu, kde byl jednou z osobností, které založily v kabaretu Voltaire hnutí dada. V roce 1919 odešel do Paříže, kde ovlivnil kubistické a futuristické umělce. Spolupracoval s Louisem Aragonem, André Bretonem a Phillipe Soupaultem. Tato spolupráce skončila okolo roku 1924, protože Tzara odmítl vznikající surrealismus. Po roce 1929 však začíná publikovat i v surrealistických časopisech. V letech 1925-1926 si nechal zbudovat vlastní dům v Paříži od architekta Adolfa Loose. Tento dům je považován za jednu z nejvýznamnějších realizací tohoto architekta. Ve třicátých letech spolupracoval s levicovými politiky, angažoval se proti fašismu a nacismu a ve prospěch republikánů ve španělské občanské válce. V pozdějších letech se věnoval i literární a výtvarné kritice. V březnu 1946 přednášel v Praze. Je znám také svou aférou s českou herečkou Natašou Gollovou. Položil základní kámen dadaistické literatury dílem La premiè aventure céleste de Monsieur Antipyrine (První nebeské dobrodružství pana Antipyrine, 1916). 1918 Vingt-cinq poè (Dvacet pět básní) 1920 Cinéma calendrier du cœ abstrait maisons (Kalendářní biograf abstraktního srdce.

Question: Kdy Tristan Tzara zemřel?

Answer: 25. prosince 1963


Dennis Gabor

Context: Dennis Gabor (maďarsky Gábor Dénes, 5. června 1900, Budapešť - 8. února 1979, Londýn) byl maďarsko-britský fyzik. V roce 1948 objevil princip holografie. V roce 1971 získal Nobelovu cenu za fyziku. Narodil se 5. června 1900 v Budapešti (Maďarsko) židovské rodině jako nejstarší syn otce Bertalana Gábora, ředitele důlní společnosti a matky Adrienne. narozen mladší bratr Jiří. V 15 letech se u něj probudil zájem o fyziku, s mladším bratrem budovali domácí laboratoř, kde reprodukovali moderní objevy v oblasti Rentgenova záření a radioaktivity. Studoval na Technické univerzitě v Budapešti elektroinženýrství (neboť fyzika dosud nebyla tolik uznávaným oborem), později dokončil studia v Berlíně. 1924 získal diplom na Technische Hochschule Berlin. I když stále studoval na Technice, víc ho přitahovala Německá Univerzita, kde tou dobou přednášeli fyzici jako Albert Einstein, Max Planck, Walther Hermann Nernst a Max von Laue. Profesí zůstal elektroinženýrem, avšak v práci se zaměřoval se na aplikovanou fyziku. Doktorská práce na téma rychlého osciloskopu, v průběhu které vyrobil první železem stíněnou magnetickou elektronovou čočku. 1927 získal titul Dr-Ing. 1927 nastoupil k firmě Siemens & Halske AG, jedním z jeho prvních úspěšných vynálezů byla vysokotlaká křemenná rtuťová výbojka 1933, po nástupu Hitlera k moci, pro svůj židovský původ opustil Německo a po krátkém pobytu v Maďarsku o rok později uprchl do Anglie, podařilo se mu získat zaměstnání u British Thomson-Houston Co. v Rugby. BTH Research Laboratory 1936 oženil se s Marjorií Louisou (její otec: Joseph Kennard Butler, její matka: Louise Butler of Rugby).

Question: Kde se narodil Dennis Gabor?

Answer: Budapešť


Modřín

Context: Modřín (Larix) je rod rostlin z čeledi borovicovité. Jde o opadavé, 15-50 metrů vysoké jehličnaté stromy s rovnými kmeny a rovnovážně odstálými nebo převislými větvemi a měkkými tenkými jehlicemi, vyrůstajícími jednak jednotlivě po větvích, jednak po svazečcích z brachyblastů. Jehlice jsou ploché, na rubu či oboustranně kýlnaté a mají dva článkované pryskyřičné kanálky. Rod zahrnuje 10-14 druhů, které jsou rozšířeny převážně v mírném pásu severní polokoule. V České republice je původní modřín opadavý (Larix decidua), pěstuje se i modřín japonský (Larix kaempferi). Starší český název modřínu je břem nebo verpán. Rod Larix bývá někdy rozdělován na dvě podskupiny, a to buďto délky jehlic na Larix (krátké) a Multiserialis (dlouhé), nebo dle genetického (Gernandt & Liston 1999) a geografického rozčlenění na modříny Starého světa a Nového světa. Vzhledem k možnostem křížení a rozsáhlým kultivacím jsou hranice mezi druhy a poddruhy v rámci rodu někdy dosti nejasné. Modříny Starého světa modřín opadavý (Larix decidua) - hory střední Evropy modřín dahurský (Larix gmelinii, syn. L. dahurica) - pláně a rozdtroušené lesy východní Sibiře modřín himálajský (Larix griffithii, syn. L. griffithiana) - východní Himálaj Larix himalaica (modřín langtang) - střední Himálaj modřín japonský (Larix kaempferi, syn. L. leptolepis) - pohoří v Japonsku modřín tibetský (Larix kongboensis) - jihovýchodní Tibet modřín Mastersův (Larix mastersiana) - hory na západě Číny modřín Potainův Larix potaninii - jihozápadní Čína. modřín prince Rupprechta (Larix principis-rupprechtii) - severní Čína modřín sibiřský (Larix sibirica) - západní Sibiř modřín junnanský (Larix speciosa) - nejjihozápadnější Čína Modříny Nového světa modřín americký, resp. modřínovitý (Larix laricina, syn. Larix americana). Pláně a roztroušené lesy Severní Ameriky. Larix lyallii (modřín subalpinský? ) - severozápad USA a jihozápad Kanady, vysoko v horách modřín západní (Larix occidentalis) - severozápad USA a jihozápad Kanady, podhůří Květena ČR, díl 1, 2. vydání / S. Hejný, B. Slavík (Eds.). - Praha : Academia, 1997. - S. 308-309. - ISBN 80-200-0643-5 MUSIL, Ivan; HAMERNÍK, Jan.

Question: Je modřín jehličnatý strom ?

Answer: Jde o opadavé, 15-50 metrů vysoké jehličnaté stromy s rovnými kmeny a rovnovážně odstálými nebo převislými větvemi a měkkými tenkými jehlicemi, vyrůstajícími jednak jednotlivě po větvích, jednak po svazečcích z brachyblastů.


Gustav Ludwig Hertz

Context: Gustav Ludwig Hertz (22. července 1887, Hamburg - 30. října 1975, Východní Berlín) byl německý fyzik a nositel Nobelovy ceny za fyziku v roce 1925 za objev zákonů, kterými se řídí srážka elektronu s atomem společně s Jamesem Franckem. Franck-Hertzův experiment byl jedním z prvních pokusů, který dal podklad pro Bohrův model, což byl předchůdce kvantové mechaniky. Mezi roky 1920-1925 působil ve fyzikální laboratoři firmy Philips v Eidhovenu. Pak se stal profesorem a ředitelem fyzikálního institutu univerzity v Halle. O tři léta později se vrátil do Berlína jako ředitel Fyzikálního institutu Technologické univerzity Charlottenburg. V roce 1935 z politických důvodů na své funkce rezignoval a začal pracovat ve výzkumných laboratořích firmy Siemens. Po válce (1945-1954) pracoval Hertz v čele výzkumných laboratoří v SSSR. Na konci svého činného života byl jmenován profesorem a ředitelem Fyzikálního institutu Univerzity Karla Marxe v Lipsku, kde působil do roku 1961, než odešel do důchodu.

Question: Kde se narodil Ludwig Hertz?

Answer: Hamburg


Network File System

Context: Network File System (NFS) je internetový protokol pro vzdálený přístup k souborům přes počítačovou síť. Protokol byl původně vyvinut společností Sun Microsystems v roce 1984, v současné době má jeho další vývoj na starosti organizace Internet Engineering Task Force (IETF). Funguje především nad transportním protokolem UDP, avšak od verze 3 je možné ho provozovat také nad protokolem TCP. V praxi si můžete prostřednictvím NFS klienta připojit disk ze vzdáleného serveru a pracovat s ním jako s lokálním. V prostředí Linuxu se jedná asi o nejpoužívanější protokol pro tyto účely. Za kolegu NFS lze považovat protokol NIS (Network Information Service), který slouží k distribuci nejrůznějších konfiguračních dat v počítačové síti (např. uživatelé, doménová jména aj.). NFS server se nastavuje pomocí konfiguračního souboru /etc/exports, který na jednotlivých řádcích obsahuje definice sdílených adresářů. Jako první je název adresáře a pak seznam povolených klientů (zde jsou uvedeny názvy server, stanice a IP adresa) s přidanými volitelnými parametry: /usr 10.1.2.3(ro) stanice(ro) /. home 10.1.2.3(rw,no_root_squash) stanice(rw) ro (read-only) - pouze pro čtení rw (read-write) - povoleno čtení i zápis no_root_squash - nemapovat požadavky uživatele root na běžného uživatele (obvykle nobody) (server tak bere id uživatele od klienta, což může být bezpečnostní riziko) Klient připojuje adresář ze serveru do svého adresářového stromu stejným způsobem, jako jsou připojovány jednotlivé systémy souborů. V současné době je obvykle nutné na klientovi spustit též démona portmap: mount -t nfs server:/home /home mount -t nfs server:/usr /mnt/usr-from-server Od této chvíle může klient s daty v adresáři /home a /mnt/usr-from-server pracovat stejně, jako kdyby byly umístěny na lokálním počítači. V dnešních moderních distribucích se téměř výhradně setkáme s nástupcem NFS verze 4, který se, ačkoli z uživatelského hlediska vypadá téměř totožně, přece jen od svého předchůdce hodně liší. Základní odlišnosti jsou: Pseudo file systém - NFSv4 vyžaduje exportovat nějaký adresář jako kořen. To se provádí dodatečným parametrem fsid=0 Stavový protokol - na rozdíl od svého předchůdce, který byl v jádru bezestavový (démony rpclockd a spol., mu sice dodávají stavovost, ale nejsou definovány v RFC a nejsou součástí protokolu NFS) je NFSv4 protokol stavový, což mu dodává, kromě nevýhody větší složitosti i pár výhod, jako například delegování čtení nebo zápisu na klienta, nebo například zamykání souborů.

Question: Kdo původně vyvinul protokol NFS?

Answer: Sun Microsystems


Oslo

Context: Název města se v norštině čte ušlu nebo ošlo, v češtině je však přípustná a běžná výslovnost oslo. Název se někdy používá jako nesklonný, lze ho však skloňovat podle vzoru město. Přídavné jméno odvozené od názvu města, může být buď osloský, nebo také oselský. Oslo bylo založeno v roce 1048 králem Haraldem III. V roce 1299, za panování Hå V., se stalo hlavním městem a byl vybudován hrad Akershus. Za dánské nadvlády město tento status ztratilo. Ve 14. století se dostalo pod nadvládu Hanzovní ligy - obchodního svazu středověkých německých měst. V roce 1624 město vyhořelo. Bylo znovu vystavěno na druhé straně zálivu dánským králem Kristiánem IV., podle něhož dostalo na čas jméno Christiania. V roce 1811 byla založena univerzita v Oslu (Universitetet i Oslo). Roku 1814 se Oslo stalo opět hlavním městem a 17. května toho roku byla v parlamentu (Stortinget) slavnostně přijata první samostatná ústava. Tento den se stal nejvýznamnějším norským svátkem (Den ústavy). Název města byl změněn ještě dvakrát - v roce 1877 na Kristianii a pak roku 1925 opět na Oslo. V roce 1952 se zde uskutečnily Zimní olympijské hry. Zajímavá je historie vzniku městského znaku Osla (viz obrázek). Je na něm postava svatého Hallvarda, patrona města, sedícího na trůnu.

Question: Jak se jmenuje hlavní město Norska?

Answer: Oslo


Kartágo

Context: Zmínky o Kartágu napsané cizinci tak nevyhnutelně obsahují zaujaté soudy a hodnocení. Nedávné vykopávky starých Kartáginských míst přinesly na světlo mnohem více původních materiálů. Některé z těchto nálezů popírají nebo naopak potvrzují aspekty tradičních obrazů Kartága, ale spousta materiálu je stále ještě nejasná. Kartágo bylo založeno roku 814 př. n. l. fénickými osadníky z města Týros, kteří s sebou přinesli i městského boha Melqarta. Podle pověsti založila město královna Dídó (nebo Elissa příp. Elissar), která utekla z Tyru poté, co byl její manžel zavražděn během pokusu jejího mladšího bratra o posílení své vlastní moci. Několik mýtů o založení města se dochovalo skrze řeckou a římskou literaturu (viz např. Byrsu). V roce 509 př. n. l. byla mezi Kartágem a Římem podepsána smlouva udávající rozdělení vlivu a obchodních aktivit. Toto je první známý zdroj oznamující, že Kartágo získalo kontrolu nad Sicílií a Sardinií. Začátkem 5. století př. n. l. se Kartágo stalo komerčním centrem západního středomoří. Tuto pozici si udrželo, dokud nebylo svrženo Římem. Město dobylo většinu starých fénických kolonií, tj. Hadrumentum, Utica a Kerkouane, podrobilo si libyjské kmeny a převzalo kontrolu nad celým pobřežím severní Afriky od současného Maroka až k hranicím Egypta. Jeho vliv se také rozšiřoval ve Středozemním moři; převzalo kontrolu nad Sardinií, Maltou, Baleárskými ostrovy a západní polovinou Sicílie. Důležité kolonie byly také založeny na Pyrenejském poloostrově.

Question: Jak se jmenovala královna, která založila Kartágo?

Answer: Elissar


Neon

Context: Další možností získávání neonu je frakční adsorpce na aktivní uhlí, při teplotách kapalného vzduchu. Elektrickým výbojem v prostředí neonu o tlaku několik torrů (okolo 1% atmosférického tlaku) vzniká intenzivní světelné záření oranžově-červené (šarlatové) barvy. Tohoto jevu se využívá pří výrobě výbojek tzv. neonek, které slouží jako osvětlovací tělesa nebo různé světelné indikátory. Spolu s heliem lze neon využít i v obloukových lampách a doutnavkách. Neonové svítící reklamy si získaly ve 30. letech 20. století takovou popularitu, že neon dal jméno všem svítícím trubicím, i když kromě červených jsou plněné jinými plyny, navíc u mnoha barev světlo nevydává samotný plyn, ale luminofor nanesený na vnitřní stěně trubice. Neonové trubice se používají v různých oblastech elektrotechniky (usměrňovače, pojistky, reduktory napětí...). Kapalný neon se využívá v kryogenní technice jako náhrada dražšího a obtížněji připravitelného kapalného helia. Neon slouží i jako náplň do některých typů laserů. Cotton F.A., Wilkinson J.:Anorganická chemie, souborné zpracování pro pokročilé, ACADEMIA, Praha 1973 Holzbecher Z.:Analytická chemie, SNTL, Praha 1974 Dr. Heinrich Remy, Anorganická chemie 1. díl, 1. vydání 1961 N. N. Greenwood - A. Earnshaw, Chemie prvků 1. díl, 1. vydání 1993 ISBN 80-85427-38-9 Obrázky, zvuky či videa k tématu neon ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo neon ve Wikislovníku (česky) Chemický vzdělávací portál (anglicky) It's Elemental - Neon USGS Periodic Table - Neon Atomic Spectrum of Neon

Question: Jaká je chemická značku neonu?

Answer: Ne


Venezuela

Context: Související informace naleznete také v článku Dějiny Venezuely. V roce 1492 objevil pobřeží Kryštof Kolumbus. V roce 1522 započala kolonizace území založením první trvale obývané španělské osady na jihoamerickém kontinentu na území dnešního města Cumaná. Území dnešní Venezuely bylo dále součástí španělského impéria. Zprvu bylo pod správou místokrálovství Peru, od roku 1717 spadalo pod místokrálovství Nová Granada. Roku 1776 byl zřízen generální kapitanát Venezuela, což v podstatě znamenalo získání výrazné vnitřní autonomie a samosprávy v rámci španělských amerických držav. Dne 5. července 1811 byla deklarována nezávislost Spojených států venezuelských. Do čela boje za nezávislost Venezuely a dalších jihoamerických států na Španělsku se postavil venezuelský rodák Simón Bolívar. Roku 1819 se stala Venezuela součástí Velké Kolumbie. Z ní vystoupila a v roce 1830 se prohlásila samostatnou republikou. Během bojů za nezávislost zahynula až třetina venezuelské populace. V roce 1859 ve Venezuele vypukla občanská válka mezi konzervativci a liberály. V letech 1902 a 1903 uskutečnily Británie, Německo a Itálie námořní blokádu Venezuely, aby ji přinutily splácet zahraniční dluh. Související informace naleznete také v článku Geografie Venezuely. Území Venezuely můžeme rozdělit do několika oblastí: Na severozápadě jsou Andy, kde se nachází nejvyšší hora Venezuely Pico Bolívar (4979 m). Mezi nimi je položena hluboká tektonická poklesová oblast s jezerem Maracaibo a rozlehlou Maracaibskou nížinou. Severovýchodně od Cordilerra de Mérida se táhne dlouhé pásmo Karibských And. Na jih od řeky Orinoco se rozprostírá Guyanská vysočina. Je to rozsáhlá pahorkatina s ojedinělými svědeckými vrchy. Mezi oběma celky se prostírá Orinocká nížina s plošinou Llanos. Území Venezuely je z 52 % pokryto lesními porosty, zemědělská půda zaujímá 23 % rozlohy státu.

Question: Kterého roku se Venezuela stala součástí Velké Kolumbie?

Answer: 1819


Christian Dior

Context: Christian Dior (21. ledna 1905, Granville, Francie - 24. října 1957, Montecatini, Itálie) byl jedním z nejvlivnějších francouzských i světových módních návrhářů. Narodil se v Normandii, ve městě Granville, do rodiny obchodníka s hnojivy. Později studoval mezinárodní vztahy a diplomacii, ale po škole se začal živit jako galerista. Až v roce 1946 Christian Dior s pomocí textilního magnáta Marcela BOUSSAC založil v Paříži svůj módní dům. Za 12 let se mu podařilo rozšířit své podnikatelské aktivity do dalších 15 zemí a zaměstnat více než 2 000 lidí. Dior je především známý pro svůj "New Look", který uvedl v roce 1947. Ve svých módních kreacích zdůrazňoval ženskost. Jeho šaty měly úzká ramena, zúžený pas, zdůrazněná prsa a dlouhou, širokou sukni. New Look znamenal revoluci v dámském odívání a opět udělal z Paříže centrum světové módy. Značka Christian Dior se stala synonymem pro klasickou eleganci, nastiňující ženskost a krásu. V roce 1953 byl u Diora zaměstnaný mladý Francouz Yves Saint Laurent jako jeho asistent. Diorův život byl poznamenán hektickým životním stylem, neustálými hádkami a konflikty s jeho rodinou pro jeho homosexualitu. Špatné vztahy měl zejména se svým bratrem Raymondem, který ho již v dětství tyranizoval zavíráním do tmavého sklepa. Christian měl v oblibě svou neteř, Raymondovu dceru Françoise. Z té se však stala nadšená přívrženkyně nacismu a obviňovala Diorovy židovské manažery ze spiknutí proti jejímu strýci. Podle francouzského dědického práva měl po Diorově smrti (protože neměl děti ani žijící rodiče) jeho majetek dědit jeho bratr, ale po hádkách s Raymondem i Françoise se Dior rozhodl svou rodinu vydědit. Christian Dior zemřel na dovolené v Itálii, v dvaapadesáti letech na srdeční selhání. Po jeho smrti se Yves Saint Laurent stal uměleckým ředitelem jeho módního domu a zachránil ho před krachem. Jméno Christiana Diora nese i jedna z největších společností vyrábějících módní oblečení - Christian Dior S. A. Společnost vlastní divizi Christian Dior Couture, která vyrábí jedny z nejžádanějších produktů haute couture , ale i konfekci (prê), doplňky, kosmetiku a parfémy.

Question: V jakém státě zemřel Christian Dior?

Answer: Itálie


Arsen

Context: Existují ale minerální vody, které rozpouštějí sloučeniny arsenu z geologického podloží a obsah arsenu v nich dosahuje až stovek miligramů v litru. Zdrojem zvýšeného příjmu arsenu z potravy jsou obvykle mořské ryby z lokalit, kdy dochází ke zvýšené koncentraci tohoto prvku ve vodě. Příčinou bývá obvykle lidská aktivita (vypouštění závadných odpadních vod do moře), ale může to být i podmořská vulkanická činnost. Protilátka: dimerkaprol Asi 450 vesničanů v jihozápadní Číně se arzenem přiotrávilo poté, co látka unikla koncem září 2008 do řeky z úložiště odpadu státní továrny společnosti Liuzhou China Tin Group Co., která je třetím největším producentem cínu v Číně. Dle vyšetřování byl příčinou neštěstí silný dešť, po kterém přetekl obsah špatně zabezpečeného úložiště do místní řeky. Obyvatelé onemocněli poté, co pili vodu kontaminovanou arzenem. Většina postižených byla po krátké hospitalizaci propuštěna do domácí péče, ale několik desítek dětí a starších lidí bylo hospitalizováno déle. Cotton F.A., Wilkinson J.:Anorganická chemie, souborné zpracování pro pokročilé, ACADEMIA, Praha 1973 Holzbecher Z.:Analytická chemie, SNTL, Praha 1974 Dr. Heinrich Remy, Anorganická chemie 1. díl, 1. vydání 1961 N. N. Greenwood - A. Earnshaw, Chemie prvků 1. díl, 1. vydání 1993 ISBN 80-85427-38-9 Galerie arsen ve Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu arsen ve Wikimedia Commons. Slovníkové heslo arsen ve Wikislovníku (česky) Zdeněk Pertold: Arzen v životním prostředí - Přírodní i jiné zdroje arzenu a zpù, jak jej zneškodnit, Vesmír, 77, 6/1998 (česky) arsen. Arnika.org (česky) Toxické vlastnosti a sloučeniny arsenu (česky) Látka: Arzen a sloučeniny (jako As) Integrovaný registr znečišťování (anglicky) WHO: Arsenic in drinking water (anglicky) International Agency for Research on Cancer: ARSENIC AND ARSENIC COMPOUNDS - Summaries & Evaluations

Question: Jakou chemickou značku má arsen?

Answer: As


Philipp Lenard

Context: Philipp Eduard Anton von Lenard, v maďarštině Lénárd Fülöp Eduárd Antal (7. června 1862 - 20. května 1947) byl německý fyzik. Za výzkum v oblasti katodových paprsků získal v roce 1905 Nobelovu cenu na fyziku. Obrázky, zvuky či videa k tématu Philipp Eduard Anton von Lenard ve Wikimedia Commons Osoba Philipp Lenard ve Wikicitátech (anglicky) Biografie na stránkách Nobelprize.org

Question: Získal Philipp Eduard Anton von Lenard Nobelovu cenu?

Answer: Za výzkum v oblasti katodových paprsků získal v roce 1905 Nobelovu cenu na fyziku.


Barbar Conan

Context: Sagas of Conan (2004), kniha obsahuje sbírku povídek Conan the Swordsman a romány Conan the Liberator' a Conan and the Spider God. The Return of Conan (1957, Conanův návrat), román napsaný společně s Björnem Nybergem. Conan of the Isles (1968, Conan z ostrovů), román napsaný společně s Linem Carterem. Conan the Buccaneer (1971, Conan bukanýr), román napsaný společně s Linem Carterem. Conan the Liberator (1979, Conan osvoboditel), román napsaný společně s Linem Carterem. Conan and the Spider God (1980, Conan a Pavoučí bůh), samostatně napsaný román Conan the Barbarian (1982, Barbar Conan), společně s Linem Carterem, románový přepis filmu Barbar Conan. Conan, SFK Winston, Praha 1989, přeložil Jan Kantůrek, obsahuje autorovy nebo autorem dokončené povídky Legie mrtvých, Věc v kryptě, Síň mrtvých, Lidé z vrcholku, Město lebek, Kletba monolitu, Krví zbrocený bůh a Doupě ledového červa. Conan a Pavoučí bůh, Klub Julese Vernea, Praha 1992, přeložil Jan Kantůrek. Conan mstitel, Klub Julese Vernea, Praha 1993, přeložil Jan Kantůrek. Conan: Muž s mečem, Klub Julese Vernea, Praha 1994, přeložil Jan Kantůrek. obsahuje autorovy povídky Legie mrtvých, Lidé z vrcholku, Stíny v temnotách, Khoralská hvězda, Drahokam ve věži, Bohyně ze slonoviny a Krvavý měsíc. Conan: Vlci za hranicí, Klub Julese Vernea, Praha 1995, přeložil Jan Kantůrek, obsahuje autorovy povídky Město lebek, Tranicův poklad a Vlci za hranicí- Conan bukanýr, Mustang, Plzeň 1995, přeložil Stanislav Plášil. Conan z Aquilonie, , United Fans a Klub Julese Vernea, Praha 1996, přeložil Jan Kantůrek, obsahuje autorovy povídky Mlžná čarodějka. Černá sfinga z Nebthu, Rudý měsíc Zembabwei a Stíny v lebce- Conan osvoboditel, United Fans a Klub Julese Vernea, Praha 1996, přeložil Jan Kantůrek. Conan a kletba monolitu, United fans, Praha 2004, přeložil Jan Kantůrek, obsahuje autorovy povídky Věc v kryptě, Síň mrtvých, Kletba monolitu.

Question: Kdo začal překládat knihy o Barbaru Conanovi do češtiny?

Answer: Jan Kantůrek


TV Nova

Context: Železný kromě své úspěšnosti na poli sledovanosti a financí zažíval konflikty mezi vlastníkem licence CET 21 a společností CME Ronalda S. Laudera, která rozjezd televize financovala. V důsledku těchto sporů byla v mezinárodní arbitráži odsouzena Česká republika k zaplacení odškodného společnosti CME ve výši 10 mld. korun. V roce 2002 RRTV prodlužuje CET 21 licenci o dalších 12 let. Ve stejnou dobu do firem kolem Novy vstupuje investiční společnost PPF, která si společně s MEF Holding rozdělila vliv nad televizí. Dne 14. května 2003 byl Vladimír Železný odvolán z postu generálního ředitele. Po něm nastupuje do funkce Petr Dvořák z PPF. Následně na to kupuje po dohodě s CME společnost PPF její podíl v ČNTS a uklidňuje tím konflikty. PPF později vyplácí i MEF Holding a získává 85% vliv nad Novou. Zanedlouho PPF prodává svůj podíl opět společnosti CME, kde její celý podíl získala v roce 2004. CME zakoupila i zbývající podíly a stala se tak i vlastníkem CET 21. Generálním ředitele i nadále zůstal Petr Dvořák. Televize Nova se poprvé zapnula v pět hodin ráno dne 4. února 1994 pod vedením Vladimíra Železného. Oficiální start proběhl ovšem až v 7 hodin večer živým přenosem z Národního muzea v Praze, odkud bylo zahájeno vysílání v Měšťanské besedě. Přesně v půl osmé večer odstartovaly na obrazovkách televize Nova poprvé Televizní noviny. Po zprávách následovaly Sportovní noviny a Počasí. Prvním filmem, který TV Nova odvysílala byla Obecná škola od Jana a Zdeňka Svěrákových. Po českém filmu následoval hned i zahraniční film Krotitelé duchů. Pro dospělé pak Nova uvedla erotický magazín Penthouse. První vysílací den skončil upoutávkou na sobotní program v jednu hodinu ranní. Start Novy doprovázely na frekvenci F1 výpadky s Českou televizí. Vztah mezi Českou televizí a Novou nebyl zrovna nejlepší, jelikož se generální ředitel Novy Vladimír Železný ucházel dříve o post ředitele právě v České televizi. Nova představila ve svých začátcích pořady, které se uvádějí až do dnes, příkladem tomu jsou Televizní noviny, Sportovní noviny a Počasí, které se měnily pouze vizuálně, ale mají stále pevný slot, ve kterém se vysílají už od roku 1994. Dalšími pořady, které byly vysílány je například investigativní pořad Snídaně s Novou, Na vlastní oči, Sedmička, Občanské judo či pořad Volejte řediteli, který uváděl sám generální ředitel Novy a odpovídal zde divákům na jejich dotazy, co televize bude vysílat, co smí a nesmí.

Question: Kdy začala vysílat TV Nova?

Answer: 4. února 1994