Kolibříkovití

Context: Kolibříci, kteří tvoří samostatnou čeleď kolibříkovití (Trochilidae), jsou malí, často velmi nápadně zbarvení ptáci. Proto se jim také někdy říká "létající drahokamy". Jde o endemické živočichy, kteří se vyskytují jen na americkém kontinentě. (V Česku a střední Evropě může být tento ptačí druh snadno zaměněn za dlouhozobku, což je ovšem motýl z čeledi lišajovitých.) Kolibříci jsou velmi zdatnými letci. Za sekundu mohou mávnout křídly 12× až 90× (v závislosti na druhu), díky čemuž se mohou ve vzduchu doslova zastavit na místě. Dokážou také vyvinout rychlost větší než 15 m/s (54 km/h), a jako jediní zástupci ptačí říše dokážou létat pozpátku. V současné době rozeznáváme zhruba 325–340 druhů (v závislosti na taxonomickém zařazení). Kolibříci jsou ve velikosti viditelně odlišní, nejmenší zástupce celé čeledi, kalypta nejmenší, je zároveň i nejmenším ptákem světa, největším zástupcem je naopak kolibřík velký. Většinou se jedná o nápadně zbarvené, štíhlé ptáky s malými končetinami. S výjimkou hmyzu mají kolibříci nejrychlejší metabolismus ze všech živočišných druhů. Důvodem je zejména velmi rychlý a pro tělo značně vytížující tlukot křídel. Za minutu přitom jeho srdce vykoná až 1260 tepů, v noci, kdy je jeho metabolismus značně zpomalen, jeho výkon může klesnout až na 50–180 tepů/min. Živí se zejména nektarem rostlin, k čemuž jim napomáhá jejich dlouhý zobák, který je často u různých druhů odlišný a specializovaný pro určitý druh květu. V potravě přitom zcela odmítá nektar s nižším zastoupením cukrů než 10 %. Kvůli tomu, že je nektar málo výživný, požírá také drobný hmyz a jiné bezobratlé živočichy, zvláště pak v období rozmnožování. Létáním a hledáním potravy tráví kolibříci pouze 10–15 % dne, zbývajících 75–80 % zaujímá odpočinek. I přesto však musí denně pozřít značně větší množství potravy, než je jeho celková hmotnost a musí tak denně navštívit stovky květů. V období rozmnožování se samec nijak nepodílí na inkubaci vajec, ani na krmení mláďat. Většina druhů si staví malé, velmi dobře maskované hnízdo, které buduje na větvích stromů nebo keřů. Velikost hnízda je značně odlišná, nejmenší přitom mohou dosahovat velikosti jedné poloviny skořápky vlašského ořechu.

Question: Na jakém kontitnentě žijí kolibříci?

Answer: na americkém


Empire State Building

Context: Empire State Building je 102 patrová budova postavená ve stylu art deco, nacházející se v New Yorku v USA na křižovatce Páté Avenue a West 34th Street. Po jejím dokončení v roce 1931 se stala na více než 40 let nejvyšší budovou světa, v roce 1972 ji překonala severní věž Světového obchodního centra. Po zřícení budov při teroristických útocích 11. září 2001 se Empire State Building stala nejvyšší budovou New Yorku a třetí nejvyšší v USA (hned po Willis Tower a Trump International Hotel and Tower). Roku 2013 však byla dostavěna náhrada za "dvojčata", nové světové obchodní centrum nazvané One World Trade Center, které svou výškou Empire State Building opět překonalo. V roce 1986 se budova zařadila na seznam národních kulturních památek. Budova je vlastněna a řízena společností W & H Properties. Je neodmyslitelnou součástí města, podobně jako Eiffelova věž patří k Paříži. Empire State Building navrhl William F. Lamb z architektonické firmy Shreve, Lamb a Harmon, stavební výkresy byly navrženy za pouhé dva týdny, byly ovšem inspirovány předchozími plány pro Reynolds Building ve Winston-Salem v Severní Karolíně a Carew Tower v Cincinnati, stát Ohio. Původní návrh značil pouze 80patrovou budovu, ale poté co se navýšila plánovaná výška Chrysler Building, byla podstatně zvednuta i výška Empire State Building. Generální dodavatelé byli Starrett Brothers and Eken (Starrettovi bratři a Eken) a projekt financovali především John J. Raskob a Pierre S. du Pont. Stavební firmě předsedal Alfred E. Smith, bývalý guvernér státu New York. Společnost James Farley's General Builders Supply Corporation dodala stavební materiály. Pozemky byly koupeny od Williama Waldorfa Astora. Ten na daném místě předtím postavil původní hotel Waldorf Astoria, který musel být zbourán. První výkopové práce začaly 22. ledna 1930, stavba základů budovy začala symbolicky 17. března, na Den svatého Patrika, patrona New Yorku, před davem 5 tisíc lidí. Na stavbě pracovalo asi 3400 zaměstnanců, převážně přistěhovalců z Evropy. Podle oficiální zprávy zemřelo během stavby 5 pracovníků. Všichni zemřeli následkem pádu z výšky, protože tehdy pracovali bez lanového zajištění. Stavební tempo bylo obrovské, v průměru bylo postaveno 4 a půl patra za jeden týden. Budova byla slavnostně otevřena 1. května 1931, tehdejší prezident Herbert Hoover pouhým stisknutím tlačítka rozsvítil osvětlení mrakodrapu přímo z Washingtonu, vzdáleného od New Yorku asi 430 km. V době otevření probíhala Velká hospodářská krize, kvůli které nebyla pronajata velká část kancelářských prostor. Nízké poptávce po kancelářích také napomohl fakt, že budova byla tehdy postavena na nepříliš vhodném místě, poměrně daleko od dopravního spojení.

Question: Kdo navrhl budovu Empire State Building?

Answer: William F. Lamb


Rorýs obecný

Context: Rorýs obecný se s výjimkou hnízdního období téměř neustále zdržuje ve vzduchu, kde dokonce i spí, pije a páří se, střídá přitom svižný let s plachtěním, během kterého nabírá výšku okolo jednoho až dvou kilometrů, aby následně během spánku mohl klesat. Během klesavého letu upadá do mikrospánku, kdy vypíná jednu polovinu mozku, přičemž druhá kontroluje let. Rorýsové nocují za letu v hejnech. Ve vzduchu létá průměrnou rychlostí 35 km/h, ačkoli může dosáhnout i rychlosti přesahující 200 km/h. Minimální pohyb po pevném povrchu dokazují také jeho zakrnělé končetiny, díky kterým druh získal i binomické jméno (Apus apus – z řeckého apous = bez nohou). Živí se létajícím hmyzem. Na území České republiky přilétá na rozhraní dubna a května, do zimovišť odlétá na přelomu července a srpna. Původně hnízdil na skalách a v dutinách stromů, v současné době však k tomuto účelu využívá převážně otvory a štěrbiny v lidských stavbách (jeho hnízdiště ohrožuje současný trend zateplování budov). Hnízdí v rozmezí od května do července jednou ročně, Samička snáší 2 - 3 vejce, na kterých sedí sama, zatímco sameček ji krmí. Po 18 až 21 dnech se vylíhnou mláďata. Ve stáří 35 až 42 dnů opouštějí mláďata hnízdo. V případě nepříznivého počasí dokáží mláďata snížit teplotu těla a zpomalit tak svůj růst, díky čemuž dokáží přežít i jedno- až dvoutýdenní nedostatek potravy. Dospělí ptáci mají vzhledem ke svým výborným manévrovacím schopnostem v letu jen malé množství predátorů, mezi které patří zejména ostříž lesní (Falco subbuteo) a sokol stěhovavý (Falco peregrinus). Mláďata jsou v nepřístupných hnízdech obvykle dobře chráněna, ohrozit je dokáže např. poštolka obecná (Falco tinnunculus). Česká společnost ornitologická – Pták roku 2004 Tito ptáci vydrží extrémně dlouho létat bez přistání. Již v roce 1970 švédští biologové předvídali dobu několik měsíců letu. V roce 2015 vyhodnocením "mikrobatůžku" s několika funkcemi, byl zaznamenán let v délce 10 měsíců. Tento pták je tedy zřejmě rekordmanem v délce pobytu mimo pevnou zemi.

Question: Byl rorýs obecný vybrán za ptáka roku 2004?

Answer: Česká společnost ornitologická – Pták roku 2004


Nordkalottleden

Context: Nordkalottleden (švédsky; česky Cesta Severní Kalotou, švédsky Nordkalottleden, norsky: Nordkalottruta, finsky: Kalottireitti) je značená turistická stezka v polární oblasti v severských zemích, v oblasti Severní Kalota. Cesta má celkovou délku 800 km a leží podél hranice Norska, Švédska a Finska. Začíná v Kautokeino v severním Norsku a končí na jihu ve vesnici Sulitjelma (Norsko) nebo případně v osadě Kvikkjokk (Švédsko). Z 800 km cesty leží 380 km v Norsku, 350 km ve Švédsku a 70 km ve Finsku. Stezka celkem patnáctkrát překračuje hranici. V roce 1977 se začalo s plánováním turistické stezky na severu. Byly do ní zahrnuty stávající cesty a byla doplněna novými cestami. Do cesty byly zařazeny části cesty švédských stezek Padjelantaleden a Kungsleden, dále norské stezky Nordlandsruta a cesty staré hranice u Tromso. Tyto plány byly dokončeny v roce 1989 a Nordkalottleden byla slavnostně otevřena v roce 1993 na místě zvaném švédsky Treriksröset (Mohyla třech zemí) aneb na trojmezí Norska, Švédska a Finska. Cesta prochází národním parkem Ø Dividal, národním parkem Reisa, národním parkem Rohkunborri, národním parkem Abisko a národním parkem Padjelanta . Tam, kde byla cesta Nordkalottleden nově vytvořena, je řídce a částečně stále viditelně značena kamennými mužiky a barvou. Protože jsou značky řídké, tak je zásadní mít s sebou na cestě kvalitní mapu. Často, zejména na začátku léta, je také cesta zaplavena, takže je nezbytné dělat zacházky od původní trasy. V některých místech se musí brodit řeky a potoky, protože částečně chybí mosty. Ve většině úseků jsou ve vzdálenostech 10-20 kilometrů postaveny chaty a další přístřešky na přenocování. Chaty jsou většinou vybavené zařízením na vaření, postelemi a palivovým dřívím. V chatách se obvykle vyžaduje poplatek za přespání. Očekává se, že všichni turisté berou na vědomí právo veřejné přístupnosti krajiny a že se obecně budou šetrně chovat k přírodě a životnímu prostředí. == Další zajímavá místa na stezce == Kautokeino (Norsko) vodopád Pihtsusköngäs (Finsko) vesnice Kilpisjärvi (Finsko) Přírodní rezervace Malla (Finsko) Innset (Norsko) Abisko (Švédsko) Skjomdalen (Norsko) Nikkaluokta (Švédsko) Ritsem (Švédsko) Sulitjelma (Norsko) Kvikkjokk (Švédsko) == Reference == V tomto článku byly použity překlady textů z článků Nordkalottruta na anglické Wikipedii a Nordkalottleden na německé Wikipedii.

Question: Proč je zásadní mít s sebou na cestě kvalitní mapu?

Answer: Protože jsou značky řídké


Łaziska (Slezské vojvodství)

Context: Administrativně spadá pod gminu Godów. Vesnice má 1689 obyvatel a leží u hranic s Českou republikou. Ve vesnici se nachází dřevěný kostel všech svatých z roku 1467. Je zde také pěší hraniční přechod Łaziska - Věřňovice. == Externí odkazy == Łaziska na wikimapia

Question: Ve vesnici se nachází jaký kostel?

Answer: dřevěný


Don

Context: Celkový odtok bez započtení vody na zavlažování představoval 29,5 km3, což odpovídalo průměrnému průtoku 935 m3/s. Ten se po postavení Cimljanské přehrady zmenšil o cca 200 - 250 m3/s. Na horním toku řeka zamrzá na začátku listopadu a rozmrzá v polovině dubna. Na dolním toku zamrzá v první třetině prosince a rozmrzá v poslední třetině března. Běžně se však ledy lámou i několikrát během zimy. Každý rok řeka odnese až 14 Mt pevných částic a 6,2 Mt rozpuštěných minerálních látek. Nízký sklon na dolním toku je příčinou velmi pomalého toku, což dalo za vznik pojmenování "Tichý Don". == Využití == Vodní doprava je možná od ústí k městu Liski v délce 1355 km a na jaře až do vesnice Chlevnoje ještě dalších 235 km. Důležitými přístavy jsou Liski, Kalač na Donu, Volgodonsk (na Cimljanské přehradě), Rostov na Donu, Azov. S Volhou je řeka spojena Volžsko-donským kanálem, který je dlouhý 105 km a díky němu je řeka spojena s Baltským, Bílým a Kaspickým mořem. === Po řece se převáží === proti proudu – obilí, uhlí, kovy, cement, ropné produkty, průmyslové a obchodní zboží, stavební materiály, po proudu – stavební materiály, sůl, vsázka, ruda, hnojiva, průmyslové a obchodní zboží, směrem na Volhu – uhlí, obilí, stavební materiály, směrem od Volhy – dřevo, sůl, kovová vsázka, ruda, hnojiva.Na řece je rozvinuté rybářství. Průmyslově se zpracovávají candáti, cejni, kapři, ostruchy, placky, jeseter ruský a hvězdnatý (především na dolním toku a v ústí). == Historie == Už v 1. tisíciletí př. n. l. byla řeka důležitou dopravní cestou mezi centrálními oblastmi současného Ruska včetně Povolží a pobřežím Azovské moře. Ve 4. až 3. století př. n. l. vznikla v ústí řeky řecká kolonie Tanaï. Po řece probíhal obchod s antickými koloniemi na Krymu a na Tamanském poloostrově. Na začátku 1. tisíciletí územím dolního toku procházela cesta kudy pronikaly hordy Hunů a Bulharů, po jejichž ústupu bylo území osídleno Východními Slovany. V 7. až 9. století obydleli dolní a střední tok Chazarové.

Question: Jaká řeka protéká v Tulské, v Lipecké, ve Voroněžské, ve Volgogradské a v Rostovské oblasti v Rusku?

Answer: Don


Pohraničí

Context: Pohraničí (pohraniční území, pohraniční oblasti) je území nacházející se podél nebo blíže státních hranic. Pohraničí nezahrnuje území sousedního státu. Příhraničí je oblast ležící při hranici se sousedním státem a zahrnuje i pohraniční území sousedního státu. Geograf Peter Haggett nepřímo definuje příhraniční region tvrzením, že "každá hranice vytváří kolem sebe zónu tlaku", s tím, že se tato zóna tlaku vzdáleností od hranic zeslabuje. Zatímco hraniční linie je jednoznačně definována jako lineární oddělení dvou státních územních celků, jako příhraniční okrajové území je označována oblast územně blízká hraniční linii. Definice této oblasti závisí nejen na specifičnosti místních podmínek. Pro každé pohraničí, ale také různá historická období, ji totiž lze definovat individuálně. James Anderson a Liam O'Dowd poukázali na výjimečnou rozrůzněnost hraničních regionů a úloh hranic konstatováním, že "každá státní hranice a každý pohraniční region jsou unikátní". Vzhledem k uznávané a nepopiratelné svázanosti hranic a příhraničních oblastí s příslušnými celky (na státní či regionální úrovni) Martin Hampl toto tvrzení zobecnil také na unikátnost všech geografických jevů.V důsledku předlistopadových zkušeností je v české geografické obci pojem "pohraniční. " často vnímán jako termín pro oblast jednostranně rozloženou podél státní hranice.Naopak polský geograf Krystian Heffner (v Česku např. geografové Milan Jeřábek a Jaroslav Dokoupil) jako výraz etapy přechodu od periferních k integrujícím se regionům vnímá pod pojmem "pohraniční" oblast rozloženou po obou stranách hranice a "příhraniční" oblast podél jedné strany hranice.Opak pohraničí se nazývá vnitrozemí. Hraniční regiony často trpí historickými důsledky své periferní polohy, nedostatečnou integrací do převládajících struktur (zejména státních) a z toho vyplývající izolací. Přeshraniční spolupráce v Evropě má pomoci tyto nevýhody vyrovnávat a zlepšovat životní podmínky obyvatel v příhraničních regionech.

Question: Zahrnuje pohraničí území sousedního státu?

Answer: Pohraničí nezahrnuje území sousedního státu.


Kakaduovití

Context: Do čeledě kakaduovití jsou řazeni papoušci obývající Austrálii, Indonésii, Oceánii a Filipíny, jejichž typickým znakem je chocholka na hlavě. Nejmenším zástupcem je korela chocholatá, největší kakadu je kakadu arový, který může dosáhnout hmotnosti až 1 kg. Všichni kakaduovití kromě korely jsou zapsáni v příloze CITES, většina je chráněna, některé druhy jsou na pokraji vyhubení nebo zranitelní. Jediná skupina papoušků, která vyměnila pestré barvy za bílou, růžovou a černou aniž by ztratili své kouzlo. Všichni kakaduové mají krásnou ozdobu hlavy - pohyblivou chocholku, podle jejichž pohybů se dá rozpoznat nálada jedince. Žijí ze všech papoušků nejdéle, kakadu žlutočečelatý se dožívá až 119 let. Kakaduové jsou ptáci vysloveně společenští, ve volné přírodě vytvářejí hejna, která se rozpadají pouze v době hnízdění. Čeleď kakaduovití se rozpadá na dvě podčeledi - kakaduové (Cacatuinae) a korely (Nymphicinae) : rod: Callocephalon kakadu přilbový (Callocephalon fimbriatum) rod: Probosciger kakadu arový (Probosciger aterrimus) rod: Eolophus. kakadu růžový (Eolophus roseicapillus) rod: Cacatua kakadu žlutolící (Cacatua sulphurea) kakadu žlutočečelatý (Cacatua galerita) kakadu brýlový (Cacatua ophthalmica) kakadu molucký (Cacatua moluccensis) kakadu bílý (Cacatua alba. ) kakadu filipínský (Cacatua haematuropygia) kakadu Goffinův (Cacatua goffini) kakadu naholící (Cacatua sanguinea) kakadu šalamounský (Cacatua dukorps) kakadu tenkozobý (Cacatua tenuirostris) kakadu inka (Cacatua leadbeateri) rod: Calyptorhynchus kakadu černý (Calyptorhynchus funereus) kakadu havraní (Calyptorhynchus magnificus) kakadu hnědohlavý (Calyptorhynchus lathami) kakadu palmový ("Probosciger aterrimus") Jediným zástupcem je korela chocholatá. Je to běžný, travními semeny živící se pták, žijící po celé Austrálii. Je to také populární klecový pták. rod: Nymphicus korela chocholatá (Nymphicus hollandicus) Obrázky, zvuky či videa k tématu Kakaduovití ve Wikimedia Commons City Parrots kakaduovití na Biolibu

Question: Který kakadu je největší?

Answer: arový


Heavy metal

Context: Texty převážně rozebírají nihilistický náhled na svět, anebo se zabývají společenskými problémy, využívajíc při tom drsný, neslušný jazyk. Charakterizovali jej slovními spojeními jako "zkažená městská muzika" či "bělošský bratranec rapu". Thrash zpopularizovala tzv. "Velká thrashová čtyřka": Anthrax, Megadeth, Metallica a Slayer. Kreator, Sodom a Destruction, tři německé kapely, nejvíce přispěly k tomu, že se tenhle styl dostal do Evropy. Neméně důležité byly také kapely Testament ze San Franciska, Exodus z New Jersey a brazilská Sepultura. Třebaže thrash pochází z undergroundu (a v prvních deseti letech byl více-méně jen undergroundovým fenoménem), některým skupinám se podařilo získat rovněž komerční publikum. Metallice se roku 1986 podařilo dostat mezi 40 nejlepších alb v hitparádě Billboard s albem Master of Puppets a dva roky nato s albem ...And Justice for All dobyla šesté místo; alba kapel Megadeth a Anthrax měli rovněž alba na vrcholu žebříčku. Slayer si sice nevydobyli takovou popularitu jako zbytek Velké čtyřky, no navzdory tomu vydali jeden ze směrodajných alb žánru: časopis Kerrang! označil album Reign in Blood (1986) za "nejtvrdší album všech časů." Dvě desetiletí nato jej zas magazín Metal Hammer vyhlásil za nejlepší album za posledních dvacet let. Slayer si získal, na svou škodu, posluchačstvo z radů krajně pravicových skinheadů, poněvadž se ve svých textech zabývá násilím a nacizmem.

Question: Jaké kapely patří do tzv. Velké trashové čtyřky?

Answer: Anthrax, Megadeth, Metallica a Slayer


Československo

Context: Československo byl stát ve střední Evropě, který existoval (s krátkou přestávkou během druhé světové války) od 28. října 1918 do 31. prosince 1992. Československo vzniklo po první světové válce jako jeden z nástupnických států Rakouska-Uherska. Zahrnovalo území Čech, Moravy, Českého Slezska (jihovýchodní část Slezska), Slovenska a do roku 1939 i Podkarpatské Rusi ("Horní Uhry"). Československo zaniklo k 31. prosinci 1992 rozdělením na Českou republiku a Slovenskou republiku od 1. ledna 1993. Podrobnější informace naleznete v článku Název Československa. Oficiální název státu procházel vývojem dle toho, jak se měnilo jeho politické zřízení. Oficiálním název v letech 1918 až 1920 byl Republika Československá nebo Česko-Slovenský stát. V letech 1920 až 1938 se používal název Československá republika. Za druhé republiky (1938-1939) byl používán název Česko-Slovenská republika. Po válce bylo opět užíváno názvu Československá republika až do roku 1960. V roce 1960 byl v souladu s ideologii vládnoucí Komunistické strany Československa název státu změněn na Československá socialistická republika. V preambuli ústavy se nový název zdůvodňoval vítězstvím socialismu v zemi, po němž měl následovat přechod ke konečnému stádiu dějin - komunismu. Spolu s názvem byl změněn také státní znak. Po pádu režimu v roce 1989 byl název státu změněn na Československá federativní republika. Po vleklých sporech byl nakonec schválen název (z hlediska pravopisných pravidel nesprávný) Česká a Slovenská Federativní Republika, který se používal až do zániku státu 31. prosince 1992.

Question: Od kdy existoval stát Československo?

Answer: od 28. října 1918


Černobyl

Context: Město je neslavně proslulé havárií jaderné elektrárny v roce 1986, rozsahem následků nejhorší v dějinách jaderné energetiky. Historie města sahá do roku 1193. Před kozáckými válkami zde byl důležitý komunikační uzel a středisko obchodu. V 19. století zde převažovalo židovské obyvatelstvo (tehdy byl Černobyl také jedním z center chasidismu). V sedmdesátých letech 20. století byla severozápadně od města budována jaderná elektrárna a pro její zaměstnance nové město Pripjať. Po havárii roku 1986 byl Černobyl evakuován, po postupné dekontaminaci se stal částečně obyvatelný. Podrobnější informace naleznete v článcích Černobylská jaderná elektrárna a Černobylská havárie. Roku 1977 byl 18 kilometrů severně od města dobudován 1. reaktor jaderné elektrárny Černobyl. V sobotu 26. dubna 1986 v 1 hodinu 23 minut došlo na jejím 4. reaktorovém bloku k dosud největší zaznamenané havárii jaderné elektrárny. Výbuch způsobil uvolnění velkého množství radioaktivních částic. Okolo 130 000 lidí z blízkého okolí bylo evakuováno. Evakuace však proběhla až několik desítek hodin po havárii. Obyvatelům také dlouho nebylo řečeno, co se vlastně děje, a tak většina z nich ani nevěděla, že jsou během evakuace velmi silně ozařováni. A to stejně tak jako armáda a všichni ostatní, kdo pomáhali odstraňovat, nebo aspoň zmírňovat, následky této havárie. Ačkoliv je celá oblast stále radioaktivní a město oficiálně opuštěné, okolo sedmi set zejména starých lidí se přes nebezpečí rozhodlo vrátit do svého města.

Question: V kolik hodin došlo k největší zaznamenané havárii Jaderné elektrárny Černobyl?

Answer: 1 hodinu 23 minut


Vlk obecný

Context: Vlci jsou převážně monogamní a jednotlivé páry spolu zůstávají až do smrti jednoho z partnerů. Poté si hledají jiného. V zajetí nebo v oblastech s vyšší hustotou populace se může vyskytnout polygamie. Samice zabřezávají ve volné přírodě obvykle po dosažení věku dvou let, v zajetí to může být podstatně méně. Mají pak jeden vrh do roka. Na rozdíl od kojotů jsou produktivní až do smrti. Doba páření probíhá typicky koncem zimy. V té době dochází obvykle k dočasnému rozpuštění smečky. V období březosti, které trvá 62–75 dní, se samice většinou zdržují v okolí doupěte. Vrhají nejčastěji 5–6 vlčat. Mláďata se rodí hluchá a slepá, váží 0,3–0,5 kg a smysly získávají po 9–12 dnech. Po třech týdnech poprvé opouštějí doupata. Samice do té doby zůstávají u nich a o přísun potravy se jim starají samci. Po 1,5 měsíci už jsou vlčata dostatečně rychlá a obratná, aby dokázala uniknout například před člověkem. == Potrava == Vlci jsou predátoři. Protože loví ve skupině, mohou zabíjet zvířata větší, než jsou oni sami. Živí se hlavně jeleny, losy a severoamerickými soby karibu. Hladová smečka se odváží napadnout i osamoceného bizona nebo pižmoně. V případě, že není k dispozici dostatek velkých býložravců, vlci žijí mimo smečku nebo mají odlišnou specializaci, je jejich potrava jiná. Loví srny, divoká prasata, králíky, zajíce, sviště, bobry, menší hlodavce, ryby či rozličné plazy. Na některých místech se zaměřují na vodní ptactvo a jeho vejce. Zabíjejí i konkurenční menší predátory – lišky, kuny, lasičky, jezevce, divoké psy, šakaly. Je-li nouze nepohrdnou ani hmyzem a mršinami. Občas doplní svou stravu i ovocem, například hroznovým vínem nebo jablky. V jídle jsou velmi přizpůsobiví a v lovu vynalézaví. Pokud mají šanci, tak zabíjejí i lidmi chovaný dobytek. To je jeden z důvodů, proč jsou tradičně obávaní a po staletí byli nenávidění. Vlk může najednou sníst zřejmě až 10 kg masa. Průměrná spotřeba jedince na den je 1,5–2 kg masa. Když je potřeba, vydrží dlouho hladovět. Nemusí žrát klidně dva týdny, aniž by je to nějak oslabilo a omezilo jejich aktivitu. == Konkurenti a nepřátelé == Vlci dominují nad ostatními psovitými šelmami, kdekoli se vyskytují. Snaží se je likvidovat jako konkurenci, ale málokdy je následně požírají jako potravu. Vlci pronásledují lišky (ty jediné občas i žerou), šakaly, kojoty a psíky mývalovité. V Asii se občas střetávají s dhouly – ryšavými psy.

Question: Čím se nejčastěji živí Vlk obecný?

Answer: jeleny, losy a severoamerickými soby karibu


Evropská unie

Context: EU vznikla v roce 1993 na základě Smlouvy o Evropské unii, známější jako Maastrichtská smlouva, nahrazuje tak Evropské společenství a je jeho nástupkyní. Evropská integrace probíhá již od konce druhé světové války, až v roce 2016 bylo rozhodnuto o odchodu Spojeného království z Evropské unie. Evropská unie je založena na Smlouvě o Evropské unii a na Smlouvě o fungování Evropské unie, které uzavřely členské státy a kterými na Unii přenesly některé své pravomoci za účelem dosažení společných cílů. Podle čl. 3 Smlouvy o EU je cílem Unie podporovat mír, své hodnoty a blahobyt obyvatel. Unie zejména poskytuje svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob. Vytváří vnitřní trh a usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství a ochraně životního prostředí. Podporuje vědecký a technický pokrok a bojuje proti sociálnímu vyloučení. Mezi cíle dále patří podpora hospodářské, sociální a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy. Unie vytváří hospodářskou a měnovou unii, jejíž měnou je euro. Ve svých vztazích s okolním světem Unie zastává a podporuje své hodnoty a zájmy a přispívá k ochraně vlastních občanů. Dle smlouvy přispívá k míru, bezpečnosti, udržitelnému rozvoji planety, volnému a spravedlivému obchodování, vymýcení chudoby, ochraně lidských práv a k dodržování a rozvoji mezinárodního práva. Za úspěšný boj o demokracii a lidská práva, za usmíření v Evropě a sjednocení kontinentu byla v roce 2012 Evropské unii udělena Nobelova cena za mír. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Evropské unie. Ve snaze o prevenci hrůz druhé světové války, ale také jako prostředek dohledu nad dalším případným německým zbrojením, uzavřelo šest západoevropských států v dubnu 1951 Pařížskou smlouvu, která založila Evropské společenství uhlí a oceli (Montánní unie, ESUO). Tato dohoda vstoupila v platnost v roce 1952. Právě uhlí a ocel byly považovány za hlavní strategické suroviny té doby. Základem této smlouvy byl tzv. Schumanův plán, který 9. května 1950 předložil francouzský ministr zahraničních věcí Robert Schuman. V březnu 1957 pak tyto státy uzavřely další – tzv. Římské smlouvy, kterými s platností od 1. ledna 1958 vzniklo Evropské hospodářské společenství (EHS) a Evropské společenství pro atomovou energii (Euratom). Jelikož se koncepce nadstátního řízení osvědčila v rámci činnosti ESUO, byl stejný model zvolen i pro práci v nově vzniklých organizacích.

Question: Jaká cena byla udělena Evropské unii v roce 2012 za úspěšný boj o demokracii a lidská práva?

Answer: Nobelova cena za mír


Návrat idiota

Context: Návrat idiota je česká romantická komedie režiséra Saši Gedeona z roku 1999 inspirovaná hlavní postavou knížete Lva Nikolajeviče Myškina románu Idiot od ruského spisovatele Fjodora Michajloviče Dostojevského, která se vyznačuje úpřimnou nezkaženou duší. Film byl oceněn pěti Českými lvy v kategoriích nejlepší film, režie, herečka ve vedlejší roli a hudba, celkově byl nominován v 11 kategoriích. Získal řadu dalších ocenění včetně Zlatého ledňáčka na Finále Plzeň, Kristiána, Ceny českých filmových kritiků, Trilobita, hlavní cenu na Mezinárodním filmových festivalech Sao Paulo, v Soluni nebo Prix Europa Berlín. Snímek byl také za Českou republiku nominován na Oscara. (česky) Návrat idiota v Česko-Slovenské filmové databázi (česky) Návrat idiota na Kinoboxu.cz (česky) Návrat idiota ve Filmové databázi (anglicky) Návrat idiota v Internet Movie Database

Question: Kdo režíroval film Návrat idiota?

Answer: Saši Gedeona


Adéla ještě nevečeřela

Context: Adéla ještě nevečeřela je česká filmová komedie natočená v roce 1977 ve Filmovém studiu Barrandov Oldřichem Lipským jako parodie na filmy o neohrožených detektivech a jejich všehoschopných protivnících. V roce 1980 obdržela cenu Saturn pro nejlepší zahraniční film. Děj se odehrává v Praze na počátku 20. století, v době rozmanitých technických novinek a rozvoje nových detektivních metod. Hlavní hrdina – americký detektiv Nick Carter (Michal Dočolomanský) se s pomocí českého komisaře Ledviny (Rudolf Hrušínský) snaží vyšetřit záhadné zmizení psa z uzavřeného pokoje. Ze zmizení pejska je podezřelá masožravá rostlina – Adéla, kterou mohl vypěstovat jedině zločinec zvaný Zahradník (Miloš Kopecký), který však má být již nebožtíkem. Podaří se ho dopadnout? Na hudbu Ondřeje Brouska vznikl podle filmu muzikál, který je uváděn pražským Divadlem Broadway od října 2008. Recesistické divadelní zpracování filmu bylo dvakrát uvedeno v listopadu 2010 v zámeckém barokním divadle v Českém Krumlově v nastudování místního spolku Proradost.

Question: Kdo režíroval film Adéla ještě nevečeřela?

Answer: Oldřichem Lipským


Smrt stopařek

Context: Smrt stopařek je český kriminální film režiséra Jindřicha Poláka natočený v roce 1979 podle skutečné události. Řidič náklaďáku (Marek Perepeczko) má agresivní sklony. Když jednou vezme dvě mladé stopařky (Jana Nagyová a Dagmar Patrasová), zaveze je do lesa, kde se je snaží znásilnit. Během pokusu však jednu z nich nechtěně zabije. Je tedy nucen odstranit i druhou jako nežádoucího svědka. Ačkoliv stopy po tomto hrůzném činu s chybami zamaskuje, jsou vyšetřovatelé případu úspěšní a po krátkém pátrání jej s přispěním okolí odhalí. Ve verzi uvedené televizí v roce 2008 chybí scéna s odhaleným prsem, která ve verzi filmu vysílané v roce 1987 byla.[zdroj? ] Smrt stopařek – na stránkách Cfn.cz Vrah stopárok (Najväčšie kriminálne prípady Slovenska) Smrt stopařek - filmová místa na Filmová místa.cz

Question: Ve kterém roce natočil Jindřich Polák film Smrt stopařek?

Answer: 1979


Elbait

Context: Barevnost zahrnuje téměř jakoukoliv barvu vzhledem k skvělé chemické mísitelnosti mezi jednotlivými odrůdami. == Vznik == Vznik elbaitu je striktně vázán na lithium bohaté granitické pegmatity, často v asociaci s minerály jako je lepidolit a albit. Může se vyskytovat také v rozsypech. == Vlastnosti == Krystaly elbaitu jsou nejčastěji trojboké nebo šestiboké podélně rýhované sloupce, ukončené plochou spodovou nebo častěji plochami nízkých pyramid. U oboustranně ukončených krystalů bývá každý konec krystalu jinak ukončen, čímž se projevuje strukturní polarita elbaitu. Nejen u elbaitu, ale i u turmalínů se vyskytuje piezoelektrický efekt. Je-li krystal zahříván nebo podroben tření či tlaku, elektricky se nabíjí a jeho konce začnou přitahovat jemné částečky z okolí. Jeden konec se nabíjí kladně a druhý záporně. Díky výborné chemické mísitelnosti s ostatními odrůdami se setkáváme také se zonálností elbaitu. Často se tak může stát, že střed krystalu má jinou barvu než jeho zevnějšek nebo se může lišit vrchní a spodní část krystalu. Kombinace těchto zonálností je natolik různorodá, že mnohdy nelze zcela bezpečně odlišit všechny možné variety a dokáže je určit teprve až podrobný rozbor na elektronové mikrosondě. == Využití == Elbait a jeho odrůdy se hojně používají v klenotnictví jako hodnotné drahokamy. Jedná se také o velice překrásnou sbírkovou záležitost a nejkrásnější kousky jsou často k vidění ve světových muzeích. == Odrůdy == === Achroit === Achroit je vzácná bezbarvá odrůda elbaitu. Jeho jméno pochází z řeckého slova achroos, což znamená bez barvy.

Question: Jaký efekt se vyskytuje u elbaitu i turmalínů?

Answer: piezoelektrický


Karel Jaromír Erben

Context: Po smrti manželky se Karel Jaromír Erben v roce 1859 znovu oženil. S druhou manželkou Žofií Mastnou (14. 5. 1836 Jičín – 23. 9. 1905 Praha) měl ještě syna Vladimíra (1859–1860) a dceru Marii (1862–1864). === Zaměstnání === Roku 1837, poté, co dokončil svá právnická studia, nastoupil Erben jako praktikant k hrdelnímu soudu v Praze. Vedle své práce také pomáhal Palackému spravovat tehdy velmi zanedbaný archiv stavovský. Tímto se ukázal jako velmi způsobilý pro tuto funkci a tak byl roku 1842 zvolen českou učenou společností nauk za aktuára (kdysi nižší správní úředník). Dále pokračoval v historických studiích, v roce 1841 byl zvolen řádným členem Královské české společnosti nauk, v letech 1852–1853 a 1863–1864 pak jejím direktorem (předsedou). Roku 1845 byl jmenován členem jazykové komise při Matici české a začal se tak podílet na formování spisovné češtiny. Rok 1848 nebyl moc příznivý pro muže, který se hodlal zabývat historií, proto se pustil Erben do politiky. V květnu tohoto roku byl Erben poslán do Chorvatska, aby obeznámil tamní občany s děním v Čechách a zároveň dopisoval do Prahy o důležitých věcech mezi Jihoslovany. Na podzim téhož roku byl jmenován překladatelem u zemské vlády. Roku 1850 byl Erben ustanoven sekretářem Českého muzea (dnešního Národního muzea). O rok později byl zvolen archivářem města Prahy – konečně se mu tak dostalo uspokojivého finančního ohodnocení. Erben se také podílel na projektu vědeckého a kritického časopisu Obzor a byl jedním ze zakladatelů dodnes vycházejícího časopisu Právník. Roku 1864 byl Erben jmenován ředitelem pomocných kanceláří úřadů města Prahy, ve stejný rok také vydává Prostonárodní české písně a říkadla a o rok později Sto prostonárodních pohádek a pověstí slovanských v nářečích původních.

Question: Ve kterém roce se Erben oženil s Barborou Mečířovou ?

Answer: 1842


Obsluhoval jsem anglického krále (film)

Context: Obsluhoval jsem anglického krále je český film z roku 2006 natočený podle stejnojmenné novely Bohumila Hrabala režisérem Jiřím Menzelem. Film získal ocenění Český lev jako nejlepší film roku 2006. Film byl podpořen Státním fondem České republiky pro podporu a rozvoj české kinematografie. Začínající číšník Jan Dítě má komplexy kvůli výšce. Začíná u prodeje párků, pak se ale dostane do hotelu Zlatá Praha, později do hotelu Tichota, kde se schází v noci významní lidé s milenkami. Nakonec pracuje v hotelu Paříž, kde je mu vzorem vrchní Skřivánek, který zná obdivuhodně psychologii a sociologii hostů – říkal, že obsluhoval anglického krále. Janovi se poštěstí a jako záskok mohl obsluhovat habešského císaře, od kterého dostal habešský řád. Později si vzal Němku, která ukradla deportovaným Židům cenné poštovní známky. V závěru války však zemřela, když se snažila známky zachránit z hořící budovy bývalého hotelu Tichota. Před únorem 1948 si koupil za utržené peníze za známky hotel. Penězmi si i vytapetoval stěnu. Po únoru 1948 mu byl hotel sebrán a milionáři byli sváženi do komunistických vězení. On tam však odešel dobrovolně, protože chtěl být ve vyšší společnosti za každou cenu, v dobrém i ve zlém. V kriminále ale potká osoby, se kterými dříve spolupracoval a díky svým ambicím se k nim otočil zády, takže ho teď mezi sebe nepřijmou. Za 15 milionů korun dostal Dítě 15 let vězení natvrdo. Díky amnestii byl propuštěn po 14 letech a 9 měsících. Nakonec se z něj stane cestář na samotě v liduprázdných Sudetech. Celý život se snažil přizpůsobit, dostat se do vyšší společnosti, proto i za okupace podlézal Němcům. Ale nikdy se mu to nepodařilo. Pochopí tak, že je zbytečné přizpůsobovat se světu. V závěru se smíří se svým životem. Při natáčení filmu byl použit i zlatý jídelní servis, který dostal rakouský kníže Klemens von Metternich darem od města Paříže v době kdy zde působil jako vyslanec. Tento servis lze dnes zhlédnout na zámku Kynžvart. Po obsazení Československa se z hotelu Tichota stala farma na chov lidí "čisté rasy". Takové farmy skutečně existovaly, zřizoval je vůdce SS Heinrich Himmler.

Question: Kdo režíroval film Obsluhoval jsem anglického krále?

Answer: Jiřím Menzelem


Rusko

Context: Velký vliv má v Rusku pravoslavné křesťanství, přestože zemi ovlivnilo období ateistického Sovětského svazu. Další jsou islám, judaismus a buddhismus. Některé oblasti ruské kultury, jako např. literatura 19. století, dosáhly světového úspěchu. Zároveň je současné Rusko mnohonárodnostním státem, který kromě úřední ruštiny uznává také regionální jazyky jednotlivých menšin. Rusové tvoří 80 % obyvatelstva. Nejpočetnější menšinou jsou Tataři, kteří stejně jako mnohé národy ruského Kavkazu vyznávají islám. Podrobnější informace naleznete v článku Rus (oblast). Jméno země v současné formě bylo na poč. 16. století do ruštiny převzato ze středověké řečtiny – byzantské prameny nazývaly zemi východních Slovanů Ρ, Rhóssía. Ovšem tento řecký výraz sám byl mladší variantou slova Ρ, Rhós neboli Rus (rusky Р, Rus'), označujícího od raného středověku prostor dnešní Ukrajiny, Běloruska a západní části evropského Ruska. Etymologie názvu Rus není zcela jistá, avšak nejběžněji se přijímá tzv. normanská teorie: termín pochází ze staré severštiny, znamená "veslaři" a byl odvozen od jména kraje Roden (později zvaného Roslagen), což bylo pobřeží Svealandu, středního Švédska. Z Rodenu se varjagové (švédští vikingové čili Normani) vydávali po mořích a řekách do východoevropských oblastí a Černomoří, Rus částečně kolonizovali a stali se od poloviny 9. století vládnoucí vrstvou, jež vytvořila stát (Kyjevská Rus, viz níže), aby posléze se Slovany splynula.

Question: Uznává současné Rusko regionální jazyky jednotlivých menšin?

Answer: Zároveň je současné Rusko mnohonárodnostním státem, který kromě úřední ruštiny uznává také regionální jazyky jednotlivých menšin.


První nikajský koncil

Context: Níkajský (též nicejský) koncil svolal císař Kónstantínos v roce 325 do maloasijského města Nikaia. Jedná se o první ekumenický koncil - shromáždění biskupů křesťanské církve. Na sněm přijeli biskupové především z východní poloviny Římské říše, sněmu se osobně neúčastnil biskup sídlící ve městě Římě (papež), poslal ovšem své zástupce. Koncil se zabýval sporem o nauku Areia z Alexandrie (srv. heslo ariánská hereze), který se týkal povahy Kristovy osoby a vztahu Božího Syna k Bohu Otci. Koncil odmítl výrazy "bylo, kdy Syn nebyl", "Syn není z jiné usie nebo hypostaze" a "(Syn) nebyl, dříve než byl zrozen", čímž se chtěl jasně vymezit proti Areiovi (či latinsky Ariovi) a jeho nauce. Na koncilu bylo zformulováno nicejské/nikájské vyznání víry, které především výrazy "Syn je soupodstatný s Otcem" a "Syn je z Otcovy podstaty" znovu arianismus odmítlo. Dalším z výsledků koncilu byla shoda církví na způsobu výpočtu data pro slavení Velikonoc. Tyto svátky, kdy se připomíná smrt Kristova a slaví jeho zmrtvýchvstání, má ústřední místo, a církev proto považovala za důležité Ježíšovo vzkříšení slavit ve stejnou dobu. Koncil byl zahájen 20. května 325 v ústřední budově císařského paláce, kde byla předběžně projednána otázka ariánství. Při této diskusi, které se alexandrijský kněz Arius a jeho egyptští přívrženci nejspíše neúčastnili, hráli důležitou úlohu Areiovi zastánci z řad biskupů, zvláště biskup Eusebios z Nikomédie.

Question: V kterém roce byl svolán níkajský koncil?

Answer: 325


Včela medonosná

Context: Mezi včelami funguje dokonalá dělba práce: Matka – její úlohou je klást vajíčka, čímž zabezpečuje obnovu včelstva Trubec – jeho úlohou je oplodnit mladé matky; v případě potřeby pomáhá zahřívat včelí plod, díky své vyšší tělesné teplotě, než jakou mají. dělnice Dělnice – vykonávají pro včelstvo všechny ostatní potřebné práce, jako je: vyhledávání a přinášení potravy (nektar, medovice, pyl, voda), zpracovávání medu z nektaru a medovice, konzervování pylu, stavbu plástů, krmení matky, trubců a plodu, střežení vchodu do úlu, úklid a čištění, větrání a udržování správné teploty v úlu a řada dalších činností. Matka je včelí samička, která má jako jediná z celého včelstva vyvinuté pohlavní orgány (dělnice je mají zakrnělé). Od dělnic se liší na první pohled svými většími rozměry. Matky měří 20–25 mm a jejich hmotnost se po vylíhnutí pohybuje v rozmezí 175–240 mg. Oplozená matka váží 225–290 mg. Od dělnice se dále liší tím, že nemá orgány uzpůsobené ke sběru, tedy pylové košíčky, voskotvorné žlázy, ani hltanové žlázy. Matka se také na rozdíl od dělnic nepodílí na pracích v úlu. Své žihadlo má uzpůsobené nejen k obraně (a to pouze v případě konfliktu s jinou matkou; nemá na žihadle protiháčky, proto po bodnutí nehyne, jako je to u dělnic) ale její žihadlo funguje zejména jako kladélko ke kladení vajíček.

Question: Co je to včelí matka ?

Answer: včelí samička, která má jako jediná z celého včelstva vyvinuté pohlavní orgány


Židle

Context: Židle (zastarale nebo nářečně sesle z něm. Sessel) je nábytek, který je určen k sezení a k podpírání těla. Typická židle se skládá z opěrátka, sedáku a nosné části (většinou se jedná o 4 nohy, ale výjimkou nejsou více- či méněnohé varianty). Doplňkem židle je područka (opěrátko na ruce), se kterým se už zařazuje do skupiny nábytku sloužícího především k odpočinku, jakožto křeslo. Židle může a nemusí být polstrovaná; křeslo je polstrované vždy. Židle je určena pro jednu osobu a neslouží pouze k relaxačním účelům, ale například i při stolování, k úlevové poloze nebo při různé práci. Pohovka, lavička, gauč atd. jsou určeny pro více osob a využití nacházejí hlavně v odpočinkové činnosti. Židle je vyrobena téměř z libovolného pevného materiálu, ale mezi nejčastější patří židle vyrobené ze dřeva (např. ratan), plastu, kovu, pleteného proutí atd. Výška sedáku by měla být v rozmezí 40 až 50 cm tak, aby sedící člověk měl nohy v kolenou ohnuté v tupém úhlu. Úhel opěradla by měl být takový, aby byla osoba při opření v mírném záklonu (5°). Výška opěradla by měla být přibližně taková, aby dosahovala pod lopatky nebo k ramenům těla. Kancelářská židle poskytuje sedícímu vyšší komfort, má prvky aktivního sezení a jde o typ ergonomické židle pro dlouhodobé sezení. Artefakt Židle Magdaleny Jetelové se stal symbolem povodně z roku 2002.

Question: Jak se říká nábytku určenému k sezení?

Answer: Židle


Quo vadis

Context: Quo vadis je román polského spisovatele Henryka Sienkiewicze z roku 1895. Děj se odehrává v římském impériu za vlády císaře Nerona. Na pozadí milostného příběhu římského patricije Vinicia a křesťanky Lygie popisuje počátky křesťanství, krutosti ze strany Říma, Neronovu znuděnou zvrhlost, požár Říma atd. Významnou roli hraje také Petronius, Viniciův strýc a Neronův arbiter elegantiarum neboli soudce ve věcech vkusu. Název tohoto díla vychází ze staré křesťanské legendy, která je vylíčena v závěru románu. Svatý Petr je v době Neronova pronásledování křesťanů přesvědčen svými stoupenci, aby odešel z Říma do bezpečí. Cestou potkává Ježíše Krista, který kráčí do města, a Petr se ho překvapeně ptá: "Quo vadis, Domine? " (Kam kráčíš, Pane? ), "Když ty opouštíš můj lid, jdu do Říma, aby mě ukřižovali podruhé.", odpovídá mu Ježíš. Poté se Petr obrací nazpět a později umírá na kříži stejně jako jeho Pán. Z pokory však, aby Ježíše nenapodoboval, si Sv. Petr vyprosí, aby jej ukřižovali jinak – hlavou dolů. Vinicius se zamiloval do Lygie, dcery krále Lygů, která je už od mala jako rukojmí v domě vznešené římské rodiny Aulů. Zvyklý, že vše, co chce, dostane, nese velmi těžko Lygiinu nedostupnost. Když o všem poví svému strýci Petroniovi, oblíbenci císaře, dostanou s jeho pomocí Lygii z domu tak, že Petronius přemluví císaře Nerona, aby nechal dívku převézt do svého paláce. Tam se jí má Vinicius dvořit. Na večeři v paláci však opilý Vinicius Lygii prozradí, že zítra si pro ni přijedou jeho otroci, aby Lygii odvezli k němu domů. Ona ale nechce dělat milenku Viniciovi, a i když ho miluje, tak raději večer uteče. Vinicius běsní a nechává prohledat Řím. Lygie se zatím ukryje u lidí, kteří jsou křesťané stejně jako ona. V té době ještě bylo křesťanství římskými úřady pronásledováno a jeho vyznavači se museli ukrývat v katakombách. Petronius chce Viniciovi pomoct a najme Chilóna, člověka z ulice, aby našel Lygii. Když Chilón Lygii najde, chce ji s pomocí jednoho gladiátora unést, ale Lygii přijde na pomoc silný barbar Ursus, který gladiátora zabije a Vinicia zraní. Vinicius zjistí, že Lygie je křesťanka a když se mu znovu ztratí, chce se dozvědět o křesťanství. Zprvu si myslí, že ho Lygie nemiluje, protože je zaslíbená Ježíši Kristu, ale postupně se začne o křesťanské učení zajímat a dokáže Lygii chápat. Jednoho dne nechá znuděný císař Nero zapálit Řím, aby dostal inspiraci pro dokonalou báseň, v níž chce opěvovat hořící Tróju.

Question: Kde se odehrává děj románu Quo vadis?

Answer: v římském impériu za vlády císaře Nerona


Aiolský modus

Context: Aiolský modus je pojem z oblasti hudební nauky, který se používá pro posloupnost tónů diatonické durové stupnice zahrané od jejího šestého stupně. Tento modus je shodný s diatonickou mollovou stupnicí. == Vlastnosti aiolského modu == Aiolský modus vznikne z durové stupnice jejím zahráním od šestého stupně, například v případě C dur je základním tónem aiolského modu A a znění aiolského modu: a-h-c-d-e-f-g. Jedná se o mollový modus (s malou tercií), který je charakteristický malou sextou i septimou. Nejbližším tvrdším modem je dórský modus, který se od aiolského liší velkou sextou. Nejbližším měkčím modem je frygický modus, který se od aiolského liší malou sekundou. === Intervalové složení === == Složení v jednotlivých tóninách == Následující tabulka obsahuje složení aiolského modu pro jednotlivé tóniny. == Charakteristické akordy == Pro aiolský modus je charakteristický mollový kvintakord, ze septakordů pak malý mollový septakord. Kompletní tónový materiál modu je vyjádřen sedmizvukem (tercdecimovým akordem) X m i 13 − {\displaystyle Xmi^{13-}\,\! } (X je základní tón aiolského modu). Následující tabulka obsahuje charakteristické akordy aiolského modu v tónině C dur. Použitelné jsou i další akordy, které vzniknou vynecháním některých intervalů v A m i 13 − {\displaystyle Ami^{13-}\,\! } , například: A m i a d d 9 , A m i a d d 11 , A m i 7 a d d 11 {\displaystyle Ami^{add9},Ami^{add11},Ami^{7add11}\,\! } == Související články == Modus Tónika Dórský modus Frygický modus Mollová stupnice Durová stupnice == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Aiolský modus ve Wikimedia Commons

Question: Od kterého stupně se hraje diatonická durová stupnice v aiolském modu?

Answer: šestého


Papyrus

Context: Ve vodě se dřeň máčela cca 6 dní pro výrobu světlého a 12 dnů, měl-li být výsledkem tmavě hnědý papyrus. Panovalo přesvědčení, že nejlepší je nilská voda, ale toto tvrzení nemá opodstatnění. Poté se proužky (např. paličkou) jemně zpracovaly a válečkem slisovaly, aby byly ploché, a následně rovnaly těsně vedle sebe nebo s malým překryvem na rovný podklad. Na ně se napříč kladla další vrstva. Vrstev mohlo být několik, podle toho, jak měl být list papyru silný. Obvykle ale byly dvě. Výsledné příčně přeložené plátky byly vloženy na několik dnů pod mechanický lis, kde se zároveň několik (podle novodobé výroby šest) dní sušily. Dlouhodobé stlačení způsobilo, že jednotlivé vrstvy plátků k sobě přilnuly natolik, že po vytažení z lisu držely vcelku, i když byl papyrus namáhán nebo překládán. Nakonec výrobce zarovnal hrubý povrch a případně ořezal nerovné okraje. Jednotlivé listy papyru se lepily za sebe škrobovou kaší, tak že mohl vzniknout i několik metrů dlouhý svitek. V pozdějších dobách (přelom letopočtu) se kromě svitků používaly i papyrové kodexy. Ty byly svázány na způsob dnešní knihy a listy tak byly popsány z obou stran, čímž se šetřilo místem. V současnosti existuje v oblastech kolem Luxoru a Asuánu výrobny papyru, nyní již jako suvenýru pro turisty. Papyrus se vyráběl v mnoha kvalitách, které se pak lišily i cenou. Nejdražší se používaly na knihy, nejlevnější na osobní dopisy, záznamy apod. Na papyrus se psalo násadkami ze seříznutého rákosu. Inkoust se vyráběl ze směsi sazí, vody a arabské gumy. Pokud se psalo na svitky, psalo se obvykle jen na jednu stranu, druhá, vnější strana, zůstávala čistá. Podobně v případě dopisů, které se po sepsání skládaly a sešívaly či svazovaly šňůrkou, se též psalo na jednu stranu. Na vnější stranu se psala adresa. Psalo se pravidelně v sloupcích po řádcích, což byl nejlepší způsob pro psaní a čtení v případě svitků. Tento způsob zápisu se přenesl později i na kodexy, kde se též objevují sloupce.

Question: Na papyrus se psalo násadkami z jakého rákosu?

Answer: seříznutého


Frekvence

Context: Frekvence (též kmitočet) je fyzikální veličina, která udává počet opakování periodického děje za daný časový úsek. Například v obvodu střídavého proudu takto označujeme počet kmitů napětí či proudu za jednotku času. == Frekvence == Symbol veličiny: f nebo ν {\displaystyle \nu } (řecké písmeno ný) Jednotka SI: hertz, značka jednotky: Hz (rozměr 1 Hz = 1 s−1) Často používané násobky: kilohertz (kHz), megahertz (MHz) a gigahertz (GHz) Další jednotky: otáčky za minutu (ot./min) == Vztah k jiným veličinám == Mezi frekvencí f {\displaystyle f} a časovou periodou T {\displaystyle T} platí vztah f = 1 T {\displaystyle {f}={\frac {1}{T}}} Při popisu kmitání a vlnění se používá také úhlová frekvence (úhlový kmitočet) ω = 2 π f = 2 π T {\displaystyle \omega =2\pi \ f={\frac {2\pi }{T}}} === Frekvence a délka vlny === U periodického vlnění se vlnová délka (délka vlny) určí podle vzorce λ = v f = 2 π v ω {\displaystyle \lambda ={\frac {v}{f}}=2\pi {\frac {v}{\omega }}} , jednotky [m; m/s, Hz], kde v {\displaystyle v} je rychlost šíření vlnění v prostředí, λ {\displaystyle \lambda } délka vlny a f {\displaystyle f} frekvence. Pro elektromagnetické vlnění ve vakuu je v = c {\displaystyle v=c} rychlost světla ve vakuu, pro zvukové vlny jde o rychlost zvuku v daném prostředí. == Dřívější užití v rozhlasovém vysílání == Dříve se místo frekvence (resp. kmitočtu) např. nosné vlny rozhlasových stanic udávala délka vlny. Údaj vysíláme na vlně 183 m tedy znamenal vysílání s nosnou frekvencí 1640 kHz. Udávání frekvence pomocí délky vlny je považováno za zastaralé. Užitečná je ale její znalost u nižších frekvencí, protože ovlivňuje vhodnou velikost antén a schopnost průniku překážkami. Dnes používáme označení jednotku Hz a její násobky. Před užíváním jednotky Hz se také používala zkratka cykly tedy např. 100 MHz se označovalo jako 100 megacyklů (100 Mcyc/s, cykly za 1 s). Názvy megacykly a kilocykly se dnes nepoužívá. Přestože se nejedná o jednotku SI, používá se u vzorkování jako vzorkovací frekvence jednotky vzorků za sekundu (100 MS/s, vzorky za 1 s). == Odkazy == === Reference === === Související články === Kmitání Vlnění Úhlová frekvence === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu frekvence ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo frekvence ve Wikislovníku

Question: Jak se nazývá fyzikální veličina, která udává počet opakování periodického děje za daný časový úsek.

Answer: Frekvence


Bible

Context: Přezdívá se jí také Kniha knih. Bible se skládá ze dvou částí, které se označují jako Starý a Nový zákon. Bible je nejvíce překládanou a vydávanou knihou, první Gutenbergovo vydání z roku 1452 je první tištěnou knihou na Západě. První český překlad celé bible vznikl kolem roku 1360. Slovo "bible" pochází z řeckého biblia, knihy – množné číslo od neutra τ β (to biblion, zdrobnělina slova biblos). Antické knihy měly podobu svitku a jejich řecké označení pochází ze slova byblos, česky papyrus, ze kterého se svitky vyráběly. Množné číslo biblia převzala latina, ve které výraz později pochopili jako jednotné číslo feminina a slovo bible se tak začalo na Západě užívat v jednotném čísle. Hebrejské slovo tóra (naučení, příkaz, zákon) přeložila Septuaginta do řečtiny jako diathéké (závěť, smlouva) a latinské překlady jako testamentum (závěť, odkaz). Staroslověnský překlad použil slovo zavět a český slovo zákon, které původně snad znamenalo ustanovení a odkaz. Křesťanská bible tvoří dva oddělené soubory knih. Starší a podstatně obsáhlejší Starý zákon je tvořen posvátnými židovskými texty. Mladší, čistě křesťanský Nový zákon je věnován Ježíši Kristu, jeho učení a počátkům křesťanství. Podrobnější informace naleznete v článku Starý zákon. První část, Starý zákon nebo Stará smlouva, obsahuje posvátné knihy (tóra, později tanach), které křesťané převzali z judaismu a jsou oběma náboženstvím společné. Někdy se označují jako hebrejská bible. Knihy Starého zákona vznikaly postupně od 9. do 1. století př. n. l. a byly psány v hebrejštině, pouze některé pasáže aramejsky.

Question: Co tvoří první část Bible?

Answer: Starý zákon


Tadeusz Kutrzeba

Context: Tadeusz Kutrzeba [tadeuš kutřeba] (15. dubna 1885 nebo 1886, Krakov – 8. ledna 1947, Londýn) byl polský divizní generál považovaný za jednoho z nejlepších polských velitelů druhé světové války. == Biografie == V roce 1906 ukončil s vyznamenáním Vojenskou technickou akademii v Mödlingenu a stal se podporučíkem ženijního vojska. V září 1939 (nyní již jako generál) vedl Armádu Poznaň složenou ze 4 pěších divizí a dvou jízdních brigád. Aby ulevil tlaku na Varšavu a poté posílil její obránce, naplánoval a vedl zoufalý protiútok trosek armád Poznaň a Pomoří na křídlo a týl skupiny armád Jih generála Gerda von Rundstedta (bitva na Bzuře), který byl po počátečních úspěších rozdrcen obrovskou přesilou německých jednotek a metodickými údery Luftwaffe. Byl zajat po pádu Varšavy a jako válečný zajatec vězněn v táborech Hohenstein, Königstein a Murnau. Po válce byl předsedou Komise historické zářijové kampaně, která zasedala v Londýně. Zde také zemřel na rakovinu. Je pochován na 'Cmentarzu Wojskowym na Powązkach' ve Varšavě. === Vyznamenání === Byl vyznamenán řádem Virtuti Militari (2., 3. a 5. třídy), Řádem Odrodzenia Polski 3. a 5. třídy, řádem Krzyż Walecznych (3x), řádem Złoty Krzyż Zasługi a řadou dalších zahraničních vyznamenání. == Fotogalerie == == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Tadeusz Kutrzeba ve Wikimedia Commons

Question: Zemřel Tadeusz Kutrzeba na otravu krvi?

Answer: Zde také zemřel na rakovinu.


Akvamarín

Context: Akvamarín je šesterečný minerál, hlinitokřemičitan berylnatý (chemický vzorec Be3Al2Si6O18). Název minerálu je odvozený z latinského aqua marina (mořská voda). == Původ == Akvamarín je odrůda berylu. Má světle modrou až zelenomodrou barvu. == Vlastnosti == Fyzikální vlastnosti: Tvrdost 7,5 – 8, křehký, hustota 2,6 – 2,8 g/cm3, štěpnost nedokonalá podle {0001}, lom nerovný, lasturnatý. Optické vlastnosti: Barva: modrá,modrozelená,vzácně žlutá. Lesk skelný, matný, průhlednost: průhledný až průsvitný, vryp bílý. Chemické vlastnosti: Složení: Be 5,03 %, Al 10,04 %, Si 31,35 %, O 53,58 %, příměsi Fe, Ti. Rozpustný v HF, před dmuchavkou se netaví. == Využití == V klenotnictví jako drahý kámen (fasetové brusy, kabošony). == Náleziště == Brazílie – ve státech Minas Gerais (u města Marambaia byl v roce 1910 nalezen největší akvamarín na světě - vážil 110 kg), Espírito Santo a Bahia USA - Mt. Antero v Sawatch Range (Colorado) Rusko Srí Lanka Zambie Madagaskar Malawi Tanzanie Keňa == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu akvamarín ve Wikimedia Commons

Question: Jakou barvu má akvamarín?

Answer: světle modrou až zelenomodrou


Escherichia coli

Context: Escherichia coli (původním názvem Bacterium coli) je gramnegativní fakultativně anaerobní spory netvořící tyčinkovitá bakterie pohybující se pomocí bičíků. Spadá pod čeleď Enterobacteriaceae, jež také zahrnuje mnoho patogenních rodů mikroorganismů. E. coli patří ke střevní mikrofloře teplokrevných živočichů, včetně člověka. Z tohoto důvodu je její přítomnost v pitné vodě indikátorem fekálního znečištění. Člověku je jako součást přirozené mikroflory prospěšná, jelikož produkuje řadu látek, které brání rozšíření patogenních bakterií (koliciny) a podílí se i na tvorbě některých vitamínů (např. vitamín K). Byla objevena německo-rakouským pediatrem a bakteriologem Theodorem Escherichem v roce 1885. E. coli patří k nejlépe prostudovaným mikroorganismům, jelikož je modelovým organismem pro genové a klinické studie. Joshua Lederberg jako první r. 1947 pozoroval a popsal na bakterii E. coli výměnu genetického materiálu tzv. konjugaci. == Popis E. coli == === Morfologická charakteristika === E. coli je nesporotvorná tyčinka, jež se pohybuje pomocí bičíku. Bakterie dosahuje délky 2–3 μ a šířky 0,6 μ. Některé druhy mohou tvořit slizovité obaly, jež jsou složeny z polysacharidů. Na svém povrchu nese dva typy fimbrií. První typ fimbrií se skládá z kyselého hydrofobního proteinu tzv. fimbrinu. Umožňuje bakterii přichytit se na epitel hostitele a následně jej kolonizovat. Kolonizace je usnadněna vysokým počtem fimbrií prvního typu na buňku (100-1000 ks/buňka). Tyto fimbrie jsou vysoce antigenní, jelikož obsahují tzv. F antigeny. Druhým typem fimbrií jsou tzv. sex pili, jež hrají důležitou úlohu při konjugaci. Bakterie se může pohybovat pomocí bičíků. Ty jsou složeny z tzv. flagelinu (na lysin bohatý protein).

Question: Kdo objevil bakterii E. coli?

Answer: Theodorem Escherichem


Lumírovci

Context: Jako lumírovci bývá označována skupina spisovatelů 70. a 80. let 19. století sdružující se okolo časopisu Lumír. Společně s ruchovci tvořili novou generaci spisovatelů, která přebírala vliv po odcházejících májovcích. Jejich největší snahou bylo povznést českou literaturu na evropskou úroveň. Poslední třetina 19. století se vyznačovala aktivizací kulturního života v českých zemích. Roku 1881 (1883) bylo otevřeno Národní divadlo, 1882 byla Univerzita Karlova rozdělena na část českou a německou, vznikají nová nakladatelství (např. r. 1871 nakladatelství Jan Otto, r. 1872 nakladatelství J. R. Vilímka) a vychází množství almanachů (např. r. 1868 almanach Ruch, r. 1871 Anemonky r. 1878 nový almanach Máj). Do středu veřejného zájmu se opět dostávají Rukopis královédvorský a Rukopis zelenohorský. Cílem lumírovců bylo přiblížit české písemnictví vyspělým evropským literaturám. Prostřednictvím překladů (především z románské literatury) uváděli do české literatury evropské trendy, jak tematické tak formální. Literárně hodně experimentovali, objevují se u nich například dosud v české literatuře neobvyklé básnické formy – sonet, gazel, rondel. Neztotožňovali se s požadavkem, že literatura má především sloužit národu. Filosofickým základem jejich tvorby se stala myšlenka, že lidstvo se neustále vyvíjí k humanitě.

Question: Ve kterém roce bylo otevřeno Národní divadlo?

Answer: 1881


Taneční sport

Context: Taneční sport je sportovní disciplína, která vychází ze společenského tance. Taneční páry, tedy muž a žena či chlapec a dívka, tancují figury zvolené podle předepsaných pravidel na náhodnou hudbu odpovídající tanci a snaží se co nejlépe vyjádřit charakteristické rysy tance i rytmus, melodii a strukturu hudby. Pravidelně se konají soutěže. Soutěží vždy několik párů najednou na parketě. V jednotlivých kolech jsou páry hodnoceny porotci a ty s nejvyšším hodnocením od všech porotců postupují podle postupového klíče dále, postupně až do finále, kde se určí tři nejlepší páry soutěže. Do jednotlivých kategorií jsou páry rozděleny podle věku a výkonnostní třídy. V posledních letech je přáním mnoha tanečníků, aby se taneční sport stal olympijskou disciplínou. == Disciplíny == Tančí se odděleně ve dvou tanečních disciplínách, a to ve standardních a latinskoamerických tancích. Každá disciplína se skládá z 5 soutěžních tanců. === Standardní tance (zkráceně STT) === Tyto tance jsou charakterizovány uzavřeným párovým držením. Pro čtyři je typický švihový pohyb. Pouze tango není švihový tanec. Pánové mají na sobě fraky (příp. vesty), dámy dlouhé šaty. Největší vývoj zaznamenaly během 30. let 20. století, kdy začaly vznikat základní popisy figur a technik, které se používají do současnosti. Současný standardní styl se vyznačuje dravostí, obdivem ke kráse, romantičnosti a citovým prožitím hudby a pohybu. Mezi soutěžní standardní tance patří waltz, tango, valčík, slowfox (neboli slowfoxtrot) a quickstep. Valčík je původem z Rakouska, proto se někdy nazývá také vídeňský valčík (anglicky Viennese Waltz). Tango jako jediné ze standardních tanců pochází ze země mimo Evropu, a to z jihoamerické Argentiny. Ostatní tance, tedy waltz, slowfox a quickstep jsou klasické standardní a jsou z Anglie. === Latinskoamerické tance (zkráceně LAT) === Někdy také nazývané zkráceně latinské. Tance v této disciplíně jsou uvolněnější v držení párů, v oblečení i v pohybu. Latinské tance charakterizují rytmická přesnost, temperament, smyslnost a velký citový náboj. Mezi soutěžní latinskoamerické tance patří samba, cha-cha, rumba, paso doble a jive. Na soutěžích v ČR se k této disciplíně u dětských kategorií přidává polka, byť není latinsko-americkým tancem. Brazilská samba má své kořeny v Africe. Jak rumba, tak nejmladší ze všech soutěžních tanců, cha-cha, pocházejí z Brazílie, přestože vznik rumby je nejasný a současný kubánský styl byl tomuto tanci připsán až po standardizaci pro soutěže v Evropě. Paso doble jako jediný latinskoamerický tanec nepochází z Ameriky, nýbrž ze Španělska a bere si inspiraci z tamních býčích zápasů. Na severoamerický Jive měl vliv swing, boogie-woogie i rock and roll, díky kterému je jive velmi fyzicky náročný.

Question: Z jakého tance vychází taneční sport?

Answer: společenského


Slunce

Context: Jádro zkolabuje, scvrkne se a změní se na bílého trpaslíka. Vnější vrstvy budou během tohoto pochodu odmrštěny do okolního prostředí – vznikne planetární mlhovina, která bude obsahovat značné množství různých prvků rozšiřujících se do okolního vesmíru. Bílý trpaslík bude pozvolna chladnout, až vychladne zcela. Hypotézu rotace Slunce poprvé vyslovil roku 1609 Johannes Kepler ve své knize Astronomia nova. Všechna hmota na Slunci se díky extrémní teplotě vyskytuje v podobě plazmatu. To umožňuje, aby Slunce rotovalo rychleji na rovníku než ve vyšších zeměpisných šířkách. Díky tomuto rozdílu je magnetické pole Slunce deformované a tvarem připomíná silotrubici. Tato deformace magnetického pole způsobuje erupce a spouští vznik slunečních skvrn a protuberancí. Slunce rotuje okolo své osy v porovnání s jinými hvězdami pomalu. Rychlost rotace není všude na povrchu stejná. Na rovníku se Slunce otočí jednou za 25,38 dne, na pólech za 36 dní. Tento jev se nazývá diferenciální rotace. Vnitřek Slunce se otáčí jako tuhé těleso jednotnou rychlostí jednou za 27 dní. Toto je synodická doba rotace, která je počítána vzhledem k Zemi. Vůči okolním nehybným objektům se Slunce otočí jednou za 25,38 dne. Související informace naleznete také v článku Galaxie Mléčná dráha. Slunce se vůči Zemi a ostatním tělesům sluneční soustavy téměř nepohybuje. Z pohledu Galaxie však Slunce není stacionárním tělesem, ale obíhá kolem galaktického jádra přibližně ve vzdálenosti 30 000 světelných let od jádra rychlostí přibližně 250 km·s−1. Slunce oběhne střed Galaxie ve vzdálenosti 25 000 až 28 000 světelných let jednou za 226 miliónů let. Tento oběh nemá tvar kružnice a ani elipsy, ale vykonává zvláštní pohyb po tzv. galaktických epicyklech. Jedná se o elipsu, jejíž střed obíhá kolem středu Galaxie po kružnici. Jeden oběh Slunce okolo středu Galaxie se nazývá galaktický rok. Země obíhá okolo Slunce a zároveň rotuje kolem své osy. Díky rotaci Země směrem od západu k východu se Slunce zdánlivě pohybuje po obloze opačným směrem, tedy od východu na západ. Azimut jeho východu a západu se mění v závislosti na ročním období. V rámci zeměpisné šířky zůstává stejný jen úhel, pod kterým vychází a zapadá. Na 48° severní zeměpisné šířky (jižní části Slovenska) Slunce vychází a zapadá pod úhlem 42°. Na rovníků je tento úhel roven 90°. Na pólech je úhel východu nulový, nad a pod obzor ho vynáší zdánlivý pohyb Slunce po ekliptice. Tento úhel současně ovlivňuje i délku soumraku, která je největší na pólech a nejmenší na rovníku. Oběh Země okolo Slunce způsobuje zdánlivý pohyb Slunce po ekliptice.

Question: Za jak dlouho oběhne Slunce střed Galaxie?

Answer: za 226 miliónů let


Darkwoods My Betrothed

Context: Darkwoods My Betrothed je finská black metalová kapela založená hudebníkem s pseudonymem Emperor Nattasett na jaře 1993 původně pod názvem Virgin's Cunt. V roce 1994 se přejmenovala na Darkwoods My Betrothed. Čerpá ze severské mytologie.V roce 1993 vyšlo první demo Reborn In The Promethean Flame (ještě pod názvem Virgin's Cunt) a v roce 1995 první studiové album s názvem Heirs of the Northstar. == Diskografie == === Demo nahrávky === Reborn In The Promethean Flame (1993) – ještě pod názvem Virgin's Cunt Dark Aureoles Gathering (1994) === Studiová alba === Heirs of the Northstar (1995) Autumn Roars Thunder (1996) Witch-Hunts (1998) === Kompilace === Dark Aureoles Gathering (2000) The Eerie Sampler (1999) === Split nahrávky === Sacrament of Wilderness (1998) – split s kapelami Nightwish a Eternal Tears of Sorrow == Odkazy == === Reference === === Související články === Seznam blackmetalových skupin === Externí odkazy === Darkwoods My Betrothed v databázi Encyclopaedia Metallum (anglicky) Darkwoods My Betrothed, Discogs.com (anglicky) Darkwoods My Betrothed, Last.fm (anglicky) Darkwoods My Betrothed, Myspace (anglicky)

Question: Ve kterém roce vznikla finská black metalová skupina Darkwoods My Betrothed?

Answer: 1993


Litomyšl

Context: Litomyšl (něm. Leitomischl) je město na samém východě Čech v Pardubickém kraji, 18 km severozápadně od Svitav. Má přes 10 tisíc obyvatel. První zmínka o Litomyšli se vztahuje k roku 981 v Kosmově kronice české (Lutomisl), která ale vyšla až ve 12. století. Tehdy na litomyšlském návrší stával strážní hrad střežící panství Slavníkovců a nedaleko procházející obchodní cestu evropského významu - tzv. Trstěnickou stezku. Po vyvraždění Slavníkovců roku 995 přešlo území do rukou Přemyslovců. Olomoucký biskup Jindřich Zdík pozval do Litomyšle v polovině 12. století řád premonstrátů a založil roku 1145 premonstrátský klášter Olivetská hora (lat. Mons oliveti). Premonstráti dosáhli vysoké úrovně hospodářské a kulturní, a tak byla Litomyšl povýšena roku 1259 na město. Znak města (stříbrná lilie na červeném poli) byla převzata právě ze znaku premonstrátů (zlatá lilie na modrém poli). Díky úspěšné premonstrátské kolonizaci a umístění Litomyšle mezi Prahou a Olomoucí založil Karel IV. v roce 1344 biskupství litomyšlské. V postavení litomyšlských biskupů působili např.: Jan ze Středy, Albrecht ze Šternberka a Jan Železný. Husité město napadli ve dvou vlnách v letech 1421 a 1425. Město velice poškodili také kvůli účinkování Jana Železného na Kostnickém koncilu. Král Zikmund svěřil panství Kostkům z Postupic. Kostkové na svém panství podporovali Jednotu bratrskou a i přistěhovalectví. Za jejich vlády vzniklo v Litomyšli Nové Město s vlastním ohrazením, náměstím a radnicí. Kostkům z Postupic však bylo panství za účast ve stavovském odboji roku 1547 zabaveno. Dalšími majiteli se stali Pernštejnové. Vratislav II. z Pernštejna působil jako nejvyšší kancléř Království českého a byl prvním Čechem, který se stal nositelem Řádu zlatého rouna. Nechal postavit litomyšlský zámek, jehož stavitelem byl hlavně Giovanni Battista Aostalli. Roku 1649 prodali Pernštejnové panství Trauttmansdorffům. Prostřednictvím sňatku se dostalo do vlastnictví Valdštejn-Vartemberkům a posledními majiteli byli po roce 1855 Thurn-Taxisové. V 19. století město ztrácelo na významu, zejména z důvodu vedení významných železničních tratí mimo město.

Question: Kde zazněla poprvé zmínka o městě Litomyšl?

Answer: v Kosmově kronice české


Jaderná elektrárna Temelín

Context: Hodnocení vlivů jaderné elektrárny Temelín na životní prostředí, 2004, Česko, České Budějovice, sborník z konference, Ministerstvo životního prostředí a Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, (Zemědělská fakulta), editoři Emilie Pecharová, Hana Broumová; ISBN 80-7040-710-7 [5] Rizika přesahující hranice: případ Temelín, Helmut Böck, Dana Drábová; Praha, Česká nukleární společnost Praha, 2006; ISBN 80-02-01794-3, ke stažení ve formátu PDF Vliv provozu JE Temelín na životní prostředí: předpoklady a skutečnost, sborník materiálů ze semináře pořádaného Českou nukleární společností 19. října 2006 v hotelu Gomel v Českých Budějovicích (sestavili Václav Bláha a Martina Kortanová), Praha 2006, Český svaz vědeckotechnických společností; ISBN 80-02-01871-0 [6] Zhodnocení výstavby a spouštění jaderné elektrárny Temelín, sborník referátů z konference v Srní 11.–13. prosince 2002, Česká nukleární společnost, Česko 2003 Využití energií z jaderné elektrárny Temelín, sborník z konference z 3.–4. října 1989 v Českých Budějovicích, ISBN 80-02-99697-6, Příprava, realizace výstavby a provozu JE Temelín v ČSSR, České Budějovice, Dům techniky ČSVTS, 1989, ISBN 80-02-99062-5, Technické problémy při uvádění Jaderné elektrárny Temelín do provozu, Ing. František Hezoučký, habilitační přednáška ke stažení, PDF[nedostupný zdroj] Vliv vleček chladicích věží na počasí a klima, výzkumná zpráva, 78 stran, Daniela Řezáčová, Zbyněk Sokol, Ústav fyziky atmosféry AV ČR, květen 2000 === Související články === Jaderná energie Temelín Protokol z Melku Vodní nádrž Hněvkovice Jaderná elektrárna Dukovany Jaderná elektrárna Loviisa Jaderná elektrárna Krško Jaderná elektrárna Mochovce Jaderná elektrárna Jaslovské Bohunice Jaderná elektrárna Ignalina Jaderná elektrárna Kozloduj MAPE Mydlovary === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Jaderná elektrárna Temelín ve Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jaderná elektrárna Temelín Dílo Protokol z Melku ve Wikizdrojích Slovníkové heslo Temelín ve Wikislovníku Oficiální stránky Zpravodaj České nukleární společnosti zabývající se často Temelínem temelinky.cz, Zpravodaj jaderné elektrárny Temelín Stručné heslo na energyweb.cz ("Encyklopedie energie" vydaná ČEZ) Obsáhlá reportáž webu technet.cz, soustřeďující se převážně na technickou stránku věci Obejde se Rakousko bez Temelína? ; Neviditelný pes AKW Temelin (německy) (JE Temelín), stránky rakouského ministerstva zahraničí s dokumentací k problematice JETE Jaderné elektrárny Temelín a Dukovany – informace o českých jaderných elektrárnách Rizika přesahující hranice; Případ Temelín, publikace, PDF Obsáhlý článek Jiřího Pálky na blisty.cz Dokončení Temelína odloženo o pět let Virtuální prohlídka elektrárny

Question: Jaký typ elektrárny je Temelín?

Answer: Jaderná


Český lev 1993

Context: Český lev 1993 je první ročník výročních cen České filmové a televizní akademie Český lev. Proběhl ještě bez nominací. Hlasováním poroty byla v každé kategorii vyhodnocena vždy první tři místa. Tvůrce či film na prvním místě pak získal Českého lva. Vítězové byli vyhlášeni 25. února 1994. Večerem provázeli Roman Holý a Miloš Kohout. Nejlepším filmem byl vyhlášen muzikálový snímek Šakalí léta, který také získal Lvů nejvíce. Šakalí léta Jan Hřebejk (Šakalí léta) Václav Šašek (Helimadoe) Jaroslav Brabec (Krvavý román) Ivan Hlas (Šakalí léta) Jiří Brožek (Krvavý román) Jaroslav Brabec (Krvavý román) Josef Abrhám (Šakalí léta) Jiřina Bohdalová (Nesmrtelná teta) Jurský park František Vláčil Blade Runner Šakalí léta Kanárská spojka Český lev 1993 na stránkách ČFTA

Question: Který film získal jako první Českého lva ?

Answer: Šakalí léta


Naruto

Context: Naruto je ale přesvědčí o své důležitosti na bitevním poli. Pět kagů mezitím čelí oživenému Madarovi Učihovi, který je všechny téměř zabije a jde pomoci svému parťákovi tajemnému Tobimu. Při souboji Tobiho s Narutem se však ukazuje, že tím, kdo se za Tobiho celou dobu vydával, je Obito Učiha, Kakašiho bývalý kamarád, který údajně zemřel při třetí velké válce nindžů. Obitovi a Madarovi se ale nakonec podaří vyvolat desetiocasého démona, který má být prostředkem k ovládnutí světa. Desetiocasého ale nejde přemoci tak rychle. Během pokusů o jeho zničení zemřou i některé hlavní postavy, například Nedži, Inoiči nebo Šikaku. Naruto propadá zoufalství, ze kterého ho nakonec vytáhne Hinata. Oba se chystají i se zbytkem armády zničit nadobro desetiocasého démona. == Manga == Masaši Kišimoto uveřejnil pilotní kapitolu v časopise Akamaru Jump již v roce 1997, kde sklidila velmi příznivé ohlasy. O dva roky později se začala manga vydávat v časopise Šúkan šónen Jump. Prvních 238 kapitol se zaměřuje na příběh Naruta ve věku dvanácti až třinácti let, děj od kapitoly 245 se odehrává o dva a půl roku později. Mezi tyto dvě části je vložen Kakašiho gaiden (kapitoly 239–244). Doposud bylo nakladatelstvím Šúeiša v Japonsku vydáno 72 svazků mangy formátu tankóbon, přičemž úvodní svazek byl vydán 3. března 2000. Část Narutova příběhu v období dvanácti až třinácti let včetně zmíněného Kakašiho gaidenu popisuje prvních 27 svazků. Poslední – sedmdesátý první – svazek byl v Japonsku vydán 4. listopadu 2014. Šúeiša vydává mangu i ve formátu pro mobilní telefony na stránkách Manga Capsule.V Česku mangu vydává od 28. července 2011 nakladatelství CREW, které doposud vydalo třicet osm svazků.

Question: Kdy byla uveřejněna pilotní kapitola?

Answer: v roce 1997


Adolf Hitler

Context: Adolf Hitler (20. dubna 1889 Braunau am Inn - 30. dubna 1945 Berlín) byl německý nacistický politik rakouského původu, od roku 1933 do své smrti kancléř a diktátor nacistického Německa. Jako takzvaný Vůdce (německy Führer) byl odpovědný za zločiny nacistického režimu, zejména za vyvražďování Židů, Romů a postižených. Agresivní politikou zprvu dosahoval územní zisky a ústupky jiných států, roku 1939 však napadením Polska vyvolal druhou světovou válku, v níž Německo nakonec utrpělo drtivou porážku. Hitler pocházel z rodiny rakouského celního úředníka. Byl nadaný, nedokázal však systematicky pracovat a dodržovat kázeň, a proto nedosáhl maturity. Toužil stát se umělcem, pro nedostatek výtvarného talentu však nebyl přijat na uměleckou školu. Po smrti rodičů se protloukal ve Vídni jako nezaměstnaný bez domova. V té době se utvrdil ve svých nacionalistických, rasistických a antisemitských názorech a začal se zajímat o politiku. Roku 1913 se přesunul do Mnichova a po vypuknutí první světové války se dobrovolně přihlásil do německé armády. Byl v bojích raněn a vyznamenán. V roce 1919 vstoupil do tehdy nepatrné nacistické strany a brzy na sebe strhl její vedení, když dokázal svým charismatickým a populistickým řečnictvím zmnohonásobit členstvo. Vedl nezdařený mnichovský puč 8. a 9. listopadu 1923, po němž byl sice odsouzen do vězení, kde setrval přes rok, využil však soudní proces ke zvýšení své popularity a ve vězení napsal své hlavní programové dílo Mein Kampf (Můj boj). Po vypuknutí velké hospodářské krize koncem dvacátých let se v těžce postiženém Německu začalo dařit extremistům a Hitlerova NSDAP se vypracovala na nejsilnější politickou stranu země, navíc přitom získala i podporu části konzervativních elit a průmyslníků, kteří se obávali rostoucího vlivu komunistů. Roku 1933 dosáhl Hitler jmenování kancléřem, zprvu ve spojenectví s částí konzervativců, brzy však na sebe nacisté nevybíravými metodami strhli absolutní moc. Hitler se tvrdě vypořádal s opozicí ve vlastní straně i mimo ni, k obětem takzvané noci dlouhých nožů z 29. na 30. června 1934 patřili i velitelé stranické milice SA nebo předchozí kancléř Kurt von Schleicher. Německo začalo zbrojit a Hitler metodou stupňování požadavků a hrozbou agrese dosáhl významných ústupků ze strany západních států. Roku 1938 tak k Německé říši mohl připojit Rakousko a na základě Mnichovské dohody část Československa.

Question: Jaké je datum smrti Hitlera ?

Answer: 30. dubna 1945


Vila Tugendhat

Context: Vila Tugendhat v Brně je ojedinělým funkcionalistickým dílem německého architekta Ludwiga Miese van der Rohe, který v roce 1928 vypracoval návrh stavby na zakázku manželů Grety a Fritze Tugendhatových. V roce 2001 byla vila Tugendhat zapsána do seznamu světového dědictví UNESCO. Vila Tugendhat se nachází na adrese Černopolní 45, na území městské části Brno-sever v katastrálním území Černá Pole na parcele č. 3365. Patří k ní i přilehlá zahrada s parcelním číslem 3366. Pozemek v příkrém svahu byl součástí velkého pozemku, patřícího k vile otce Grety Tugendhatové, známého brněnského textilního průmyslníka Alfreda Löw-Beera, který horní část svého pozemku dceři věnoval jako svatební dar a celou stavbu domu také financoval. Vila je označována, spolu s německým pavilónem na výstavě EXPO v Barceloně (1929), za nejvýznačnější předválečné dílo architekta Ludwiga Miese van der Rohe, který je považován za jednoho z otců moderní architektury 20. století. Zároveň je to stavba, která spoluurčila nová měřítka moderního bydlení. Patří k základním dílům světové moderní architektury - funkcionalismu. Výjimečné postavení vily je dáno řadou okolností. Architekt van der Rohe dostal v roce 1928 od investorů volnou ruku včetně finančního rámce. Stavba přišla na pět milionů prvorepublikových Kč, za tu cenu se dalo postavit 30 běžných rodinných domů. Díky dostatku peněz se tu však mohly použít unikátní technologie a moderní materiály. Dodnes architekti napodobují zejména propojení zahrady a interiéru. Výjimečnost vily spočívá i ve smutném faktu, že většina staveb, které vytvořil van der Rohe v Evropě, byla zničena. Právě vila Tugendhat a jeho německý pavilon v Barceloně (1929) jsou přitom pokládány za jeho nejlepší předválečná díla. Známý je především prosklený hlavní obytný prostor vily Tugendhat se zimní zahradou. Dům byl ve své době převratný z několika důvodů: obyvatelný nepřerušovaný prostor okna hlavního obytného prostoru bylo možné zcela spustit do podlahy a splynutí interiéru s přírodou v zahradě bylo velmi působivé nosný systém budovy tvoří ocelový skelet, stropy tudíž nenesou zdi, ale 29 ocelových nýtovaných sloupů profilu kříže, v obytných místnostech obaleny chromovaným plechem.

Question: Ve kterém roce byla vila Tugendhat zapsána do seznamu světového dědictví UNESCO?

Answer: 2001


Budapešť

Context: Budapešť (maďarsky Budapest) je hlavní město Maďarska, hospodářské, dopravní a kulturní centrum země, 9. největší město Evropské unie. Je také správním centrem Pešťské župy (Pest megye). Velkoměsto vzniklé roku 1873 sloučením tří do té doby samostatných částí (Budína, Starého Budína a Pešti), se rozkládá na obou březích řeky Dunaje. Na ploše o rozloze 525 km2 zde žije 1,74 milionu obyvatel (2012), v aglomeraci pak 2,45 milionu osob. Budovy podél břehů Dunaje, Budínský hrad a Andrássyho třída jsou zapsány na seznamu světového kulturního dědictví UNESCO. Dunaj, který protéká městem od severu k jihu v délce 28 km, vytváří několik ostrovů; nejvýznamnější z nich jsou Markétin (Margit-sziget), který se rozkládá v centrální části města a Csepelský (Csepel-sziget), na kterém se rozkládá velká část jižní Budapešti. Průměrný průtok Dunaje v maďarské metropoli činí 2 330 m3/s. Řeka dělí město na dvě části výrazně odlišného krajinného rázu. Zatímco levobřežní část (Pešť) se rozkládá na rovině, pravý břeh je (hlavně v severní části) značně kopcovitý - Budínské vrchy (Budai-hegység) dosahují na území města výšky 527 m (János-hegy); nejnižším místem je hladina Dunaje (98 m). Centrum města leží v nadmořské výšce 105 m. V Budínských vrších se nachází několik turisticky přístupných jeskyní (Pálvölgyi-barlang, Mátyás-barlang). Hlavním přírodním bohatstvím města jsou termální prameny, díky nimž je Budapešť jedním z největších lázeňských měst světa. Podnebí je středoevropské, mírně kontinentální. Průměrná lednová teplota je -2 °C, v červenci pak 22 °C; roční úhrn srážek se pohybuje kolem 620 mm. Již v 1. století př. n. l. u pramenů na úpatí Gellértova vrchu sídlili Keltové. Kolem roku 89 n. l. založili Římané severně od dnešního centra osadu Aquincum. K ochraně zdejšího přechodu přes Dunaj bylo i na protějším (pešťském) břehu zřízeno opevněné Contra Aquincum (poblíž dnešního Náměstí 15. března). V Aquincu byla umístěna vojenská posádka a roku 106 se stalo hlavním městem provincie Pannonia Inferior.

Question: Dělí Dunaj město Budapešť na dvě části?

Answer: Řeka dělí město na dvě části výrazně odlišného krajinného rázu.


Traktor

Context: Traktor (internacionalismus z latinského tractor 'tahač', a to z trahere – táhnout) je trakční stroj resp. motorové vozidlo sloužící především k tahu. Může sloužit ale také k nesení, tlačení a pohonu zemědělských strojů. Je určen pro práci i dopravu zejména v zemědělství, na poli, v lese nebo jiném nerovném nebo nezpevněném terénu. Traktor a podobné stroje se běžně používají i v jiných oborech, například při údržbě silnic nebo stavebních pracích. Zvláštním typem jsou vojenské traktory, které sloužily a někde ještě stále slouží jako tahače vojenské techniky. Má obvykle čtyři kola, existuje ale i pásový traktor (lidově zvaný pásák), který se podobá tanku či sněžné rolbě. Většinou je poháněn dieselovým motorem s hnanou zadní nebo přední nápravou (někdy i oběma). Traktor je přizpůsoben k pohybu v náročném terénu a vyšší svahové dostupnosti. Na zádi traktoru (někdy i na přídi) se obvykle nachází tříbodové hydraulické zařízení, na které je možno upnout další příslušenství. V zadní části se je instalována vývodová hřídel předávající točivý moment motoru zapřaženým zařízením. Tato hřídel se u některých traktorů může nacházet i vpředu. Předchůdcem traktoru je kromě dobytka (kůň, vůl, kráva) též parní lokomobila. Podle institutu World Resources Institute je na Zemi přes 25 milionů traktorů (96 tisíc v Českých zemích). První všeobecně použitelný traktor sestrojili Američané roku 1901. Výrobci v tehdejším Československu byly firmy Kolben a Daněk, Wichterle-Kovařík, Praga, Svoboda a Škoda. Éru malých traktorů ukončily velké lány při kolektivizaci po roce 1950. Z českých výrobců traktorů dodnes přežil jen Zetor v Brně. Jeho Zetor 15 z roku 1948 měl 15 koní.

Question: Jak se jmenuje traktor podobný traktor podobný tanku?

Answer: pásový


Karel Čapek

Context: === Původ a studium === Narodil se v Malých Svatoňovicích v rodině venkovského lékaře MUDr. Antonína Čapka. Matka sbírala slovesný folklor. S rodiči se brzy přestěhoval do Úpice, kde byl v místním kostele 13. ledna 1890 pokřtěn. V Úpici také absolvoval základní školu Na Blahovce, která byla později, po Karlově smrti, přejmenována na Základní školu bratří Čapků. Poté studoval na gymnáziu v Hradci Králové, odkud musel po odhalení jím organizovaného protirakouského spolku přestoupit na gymnázium v Brně. Roku 1915 ukončil studium na Filosofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze a získal doktorát. V letech 1910–1911 byl Karel Čapek na studijním pobytu v Paříži a v Berlíně. === Počátky literární činnosti === Karel Čapek trpěl od svých 21 let Bechtěrevovou nemocí, což je chronické zánětlivé onemocnění především páteřních obratlů. Pro svou nemoc nebyl odveden do rakouské armády a nemusel proto bojovat v první světové válce, přesto byl touto válkou a jejími následky velmi ovlivněn. Po ukončení studia krátce působil jako vychovatel v šlechtické rodině; v roce 1917 byl domácím učitelem Prokopa Lažanského na zámku Chyše. Jako vychovatel však údajně působil pouze tři měsíce, a brzy přešel k novinařině. Stal se redaktorem v několika denících a časopisech: v Národních listech (1917–1921), v týdeníku Nebojsa (1918–1920) a v Lidových novinách (od roku 1921). Z Národních listů odešel v roce 1921 na protest proti vyloučení svého bratra z redakce a proti politickému směřování listu, které vnímal jako zaměřené proti prvnímu československému prezidentovi Tomáši Garrigue Masarykovi. === Vrcholné období === V letech 1921–1923 byl dramaturgem i režisérem Vinohradského divadla. V letech 1925–1933 byl prvním předsedou československého odboru PEN klubu.Karel Čapek a jeho bratr Josef byli zhruba od roku 1925 aktéry pravidelného pátečního setkávání osobností politického a kulturního života. Tyto schůzky se staly zavedenou "institucí". Roku 1927 se pro jejich účastníky všeobecně vžil název pátečníci. Mezi pátečníky patřili kromě bratří Čapků mj. prezident T. G. Masaryk, ministr zahraničí Edvard Beneš, historik Josef Šusta a novinář Ferdinand Peroutka. Čapkovy Hovory s T. G. Masarykem (sepsány 1928–1935, ve 3 svazcích (v roce 1938 shrnuty do jednoho svazku) jsou jedinečným svědectvím o T. G. Masarykovi, o jeho názorech nejen politických, filozofických, ale i lidských, a jeho vzpomínek.

Question: Proč nebyl Karel Čapek odveden do rakouské armády?

Answer: Pro svou nemoc


Zlato

Context: Zlato (latinsky Aurum, chemická značka prvku Au) je chemicky odolný, velmi dobře tepelně i elektricky vodivý, ale poměrně měkký drahý kov žluté barvy. Již od dávnověku byl používán pro výrobu dekorativních předmětů a šperků a jako platidlo. V současné době je navíc důležitým materiálem v elektronice, kde je ceněn jeho nízký přechodový odpor a odolnost proti korozi. V přírodě se vyskytuje zejména ryzí. Vznik zlata je spojen v menší míře s explozí supernov a ve větší pak s kolizí neutronových hvězd. Tyto kosmické procesy poskytují dostatečné množství energie k tomu, aby se protony a neutrony mohly sloučit do podoby těžkého atomu zlata. Zlato je chemicky velmi odolný kov. Z běžných anorganických kyselin reaguje pouze s lučavkou královskou (HNO3]-:HCl), jíž se rozpouští za vzniku tetrachlorozlatitého aniontu [Au(Cl)4]-. V alkalickém prostředí se zlato rozpouští v přítomnosti kyanidových iontů (za přítomnosti kyslíku), přičemž vzniká komplexní kyanozlatnan [Au(CN)2]-. Speciální případ představuje rozpouštění zlata v elementární rtuti. Již středověcí alchymisté věděli, že při kontaktu zlata se rtutí velmi snadno vzniká zvláštní roztok zlata ve rtuti, amalgám. Amalgám přitom zůstává kapalný i při poměrně vysokých obsazích zlata. Zahřátím amalgámu na teplotu nad 300 °C se rtuť odpaří a zbude ryzí zlato. V roce 1997 objevili japonští chemici směs organických sloučenin, která údajně rozpouští zlato.[zdroj? ] Jde o směs jodu, tetraetylamoniumjodidu a acetonitrilu, která při teplotě varu (82 °C) tvoří nasycený roztok. Snížením teploty roztoku pod 20 °C se z roztoku vysráží čistý kov. Zlato je také rozpustné ve vodném roztoku jodidu draselného a jodu. Pomocí tohoto roztoku lze snadno rozpouštět především tenké vrstvy zlata. Zlato je mimořádně trvanlivé a odolné vůči povětrnostním i chemickým vlivům. Pevnost a tvrdost zlata je možné zvýšit přidáním jiných kovů. Pozlacené průhledné plastické fólie mají vynikající odrazivost světelných a tepelných (infra-) paprsků. Zlatá fólie může chránit před únikem tělesného tepla (např. v porodnictví nebo v extrémních přírodních podmínkách). Zlato je v zemské kůře značně vzácným prvkem. Průměrný obsah činí pouze 4 - 5 ppb (μ/kg). V mořské vodě je jeho koncentrace značně nízká, přesto však díky vysoké koncentraci chloridových iontů ne zcela zanedbatelná - uvádí se hodnota 0,011 μ Au/l. Ve vesmíru připadá na jeden atom zlata přibližně 300 miliard atomů vodíku.

Question: Je zlato odolný kov ?

Answer: Zlato je chemicky velmi odolný kov.


Druhá světová válka

Context: Tyto vlivy zásadním způsobem oslabily mnoho evropských států, čímž umožnily vzestup nacismu (pod vedením např. Adolfa Hitlera), fašismu (pod vedením např. Benita Mussoliniho) a komunismu (pod vedením např. Josifa Vissarionoviče Stalina) a dalších totalitních států mimo Evropu. Německé invazi do Polska předcházela smlouva o neútočení se Sovětským svazem (SSSR), takzvaný Pakt Ribbentrop-Molotov, podepsaná 24. srpna 1939 (avšak datovaná o jeden den dříve, tedy 23. srpna 1939). Tímto paktem si tyto dva státy – mimo jiných ustanovení – rozdělily sféry vlivu. V důsledku toho byl de facto uvolněn prostor pro vojenskou expanzi obou stran. 17. září 1939, tedy šestnáct dní po německém útoku, zaútočil na Polsko také SSSR. V dalším průběhu událostí byl však 22. června 1941 Sovětský svaz sám přepaden Německem a jeho spojenci (tzv. Operace Barbarossa). Spojené státy americké, které už dříve poskytovaly některým Spojencům v počínající válce pomoc, vstoupily aktivně do války 7. prosince 1941 poté, co Japonsko udeřilo na jejich námořní základnu v Pearl Harboru. Druhou světovou válku provázely v dosud nevídané míře zločiny proti lidskosti, válečné zločiny a nehumánní zacházení s válečnými zajatci. Oproti všem dosavadním konfliktům bylo průběhem bojů podstatně zasaženo rovněž civilní obyvatelstvo, jež utrpělo obrovské ztráty.

Question: Kdy vstoupily do války Spojené státy americké?

Answer: 7. prosince 1941


Vrbovka růžová

Context: Vrbovka růžová (Epilobium roseum) je druh rostliny z čeledi pupalkovité (Onagraceae). == Popis == Jedná se o vytrvalou rostlinu dosahující výšky nejčastěji 20–90 cm. Oddenky jsou poměrně krátké, koncem léta se vytváří turiony, které později vystupují na povrch, zezelenají a vyvíjí se v malé listové růžice. Lodyha bohatě větvená (řidčeji skoro jednoduchá), dole lysá nebo skoro lysá, v horní části přitiskle pýřitá s odstálými žláznatými chlupy, od listů sbíhají 2 úzké linie. Dolní listy jsou vstřícné, ve střední a horní části pak střídavé, relativně dlouze řapíkaté, řapíky 5–20 mm dlouhé. Čepele jsou nejčastěji kopinaté až vejčitě kopinaté, nejčastěji tmavě zelené, asi 3–8 cm dlouhé a 1,5–3,5 cm široké, na okraji jemně pilovité, na každé straně s 10–70 zuby. Květy jsou uspořádány v květenstvích, vrcholových hroznech a vyrůstají z paždí listenu. Květy jsou čtyřčetné, kališní lístky jsou 4, nejčastěji 3–3,5 mm dlouhé. Korunní lístky jsou taky 4, jsou nejčastěji 4–6 mm dlouhé, na vrcholu mělce vykrojené, bělavé, později bledě růžové s tmavšími žilkami. Ve střední Evropě kvete nejčastěji v červenci až v září. Tyčinek je 8 ve 2 kruzích. Semeník se skládá ze 4 plodolistů, je spodní, čnělka je přímá, blizna je celistvá, kyjovitá. Plodem je asi 4–6 cm dlouhá tobolka, je přitiskle pýřitá s odstálými žláznatými chlupy, v obrysu čárkovitého tvaru, čtyřhranná a čtyřpouzdrá, otvírá se 4 chlopněmi, obsahuje mnoho semen. Semena jsou cca 0,9–1 mm dlouhá, na vrcholu s chmýrem a osemení je hustě papilnaté. Počet chromozómů je 2n=36. == Rozšíření ve světě == Vrbovka růžová je rozšířena ve velké části Evropy, na sever až po jižní Skandinávii, roste i ve Velké Británii a Irsku. V jižní Evropě se vyskytuje jen málo, skoro chybí na Pyrenejském poloostrově. Na východ je rozšířena i v evropské části Ruska přibližně po řeku Don, v Malé Asii na Kavkaze, další enklávy výskytu jsou i dále v Asii včetně Číny. Zavlečena do Severní Ameriky. == Rozšíření v ČR == V ČR se vyskytuje roztroušeně od nížin do nižších horských poloh. Nejčastěji ji najdeme na rumištích, podél struh a potoků a v rákosinách. == Reference ==

Question: Jaká je čnělka vrbovky růžové?

Answer: přímá


Death metal

Context: Žánr, původem odnož thrash metalu, vznikl, aby vzdával hold temným, principiálním idejím, které zůstávaly v metalu nevyužity. Zaměření se na smrt a extrémy dalo podnět na pojmenování žánru. Existují tři teorie o původu termínu "death metal". První se vztahuje na skladbu s názvem "Death Metal" od kapely Possessed z jejich prvního alba "Seven Churches" (1985). Ale toho roku se také objevila skladba "Death Metal" na albu "Power from Hell" od anglických thrasherů Onslaught. Také demo kapely Death se nazývalo "Death by Metal". Druhá teorie tvrdí, že žánr byl pojmenován podle průkopníků tohoto stylu, Death. Říká se, že jejich strohý název se ujal jako jméno pro nový metalový žánr. Třetí teorie se objevila roku 2003, když Quorthon, zesnulý zakladatel blackmetalové skupiny Bathory, v rozhovoru s britským novinářem vyhlásil, že on vymyslel pojem "death metal" už v roce 1984, i když jeho kapela nikdy k death metalu nepatřila. Death metal se vyvinul z thrash metalu. Thrash metal je žánr extrémů: rychlá tempa, hlučnost, nestálost, řev (screaming) a nepředvídatelné struktury skladeb. Thrash-metalové kapely experimentovaly s novými technikami a nápady, aby posunuly žánr dál od komerčního rocku. Nejextrémnější thrash-metalové kapely vytvořily proto death-metalový zvuk tím, že hrály ještě rychlejší, tvrdší a temnější thrash. Okolo roku 1983 se začaly formovat agresivní americké kapely jako floridští Death, kalifornští Possessed a chicagští Master. Ze jmenovaných kapel jako první vydali ukázku "raného death metalu" Possessed, a to album "Seven Churches" (1985), dál také Švýcaři Messiah (album "Hymn to Abramelin – 1986) a Kanaďané Slaughter (Strappado – 1986); v roce 1987 potom Death vydali "Scream Bloody Gore" a Necrophagia "Season of the Dead". Morbid Angel je další kapela, která silně ovlivnila death-metalovou scénu početnými demo nahrávkami. Tyto "rané death-metalové" kapely vytvořily žánr, který se podstatně liší od svého nejbližšího příbuzného, thrash metalu. Koncem 80. let se začal hrát death metal ve Skandinávii, obzvlášť ve Švédsku. Začátkem 90. let vydaly svoje první alba kapely jako Nihilist (později Entombed), God Macabre, Carnage (později Dismember), Unleashed a Grave.

Question: Z čeho se vyvinul death metal ?

Answer: z thrash metalu


Sumó

Context: Sumó (japonsky: 相; česky doslova: bránit se) je sport, starý více než 1 000 let, mající svoje počátky v japonském šintoismu. Japonským národním sportem se stalo sumó během období Edo (1600–1868). První zmínka o tomto sportu se však objevuje již v kronice Kodžiki z roku 712. Jedná se sport plný tradic, precizních pravidel a symbolů, ale především pevně daných obřadů. Zápasy sumó se odehrávají na čtvercovém vyvýšeném (50–70 cm) ringu "dohjó" v jehož středu je 28 snopy z rýžové slámy vyznačeno kruhové zápasiště o průměru 4,57 m. Cílem zápasu je vytlačit soupeře za okraj vyznačeného zápasiště nebo ho donutit, aby se dotkl povrchu země jakoukoliv jinou částí těla, než je chodidlo. Snahou je tedy především vyvést svého soupeře z rovnováhy. Slavnostnímu vstupu zápasníků před vlastními zápasy do ringu se říká dohjóiri (土) a jedná se o obřadní představení zápasníků. Soupeři před samotným zápasem tráví čas v kruhu předváděním obřadních dřepů "šiko" a soubojem očí se soupeřem. Poté oba zapasníci vystoupí z kruhu, napijí se "vody síly", otřou si ústa "papírem síly" a poté naberou do hrsti sůl, kterou rozhodí po zápasišti, což má zahnat zlé duchy. Rozhodčí se nazývá gjódži (行). Je oblečen do kostýmu šlechtice ze 14. století. Za pasem nosí malý nůž tantó jako vzpomínku na doby, kdy v případě mylného rozhodnutí spáchal rozhodčí sebevraždu seppuku. Japonská uctivost velí i dnes v případě chyby ze strany rozhodčího požádat o odchod do důchodu. Tato žádost však bývá v drtivé většině případů zamítnuta.

Question: Co je to sumó?

Answer: sport


Crookesův mlýnek

Context: Crookesův mlýnek je jednoduchý fyzikální přístroj, demonstrující působení energie elektromagnetického záření. Skládá se ze skleněné baňky, z níž je částečně vyčerpán plyn. Uvnitř je na jehlovém ložisku umístěn mlýnek se čtyřmi listy. Listy jsou z jedné strany černé (pohlcuje záření) a z druhé strany bílé (odráží záření). Dopadající záření způsobí, že se tmavé strany listů začnou pohybovat směrem od zdroje záření. Pro funkci mlýnku se uvádějí dvě vysvětlení závislá na stupni vakua v baňce: černá plocha se více zahřeje a protože teplý vzduch za listem má vyšší kinetickou energii, začne se "mlýnek" otáčet proti směru dopadajících fotonů - tento jev nastane při tlaku kolem 1 Pa a je způsoben přeneseným teplem nikoliv částicovým charakterem fotonů. Při tlaku řádově 10−4 Pa se mlýnek zastaví. lesklá plocha odráží fotony, foton při dopadu předá kinetickou energii, tmavá plocha je pohlcuje - tato hypotéza je ale mylná, jelikož kinetická síla dopadajících fotonů je příliš malá pro buzení takového makroskopického pohybu. Pro důkaz částicového charakteru světla (fotonu) je nutno použít Nicholsův radiometr. Přístroj vynalezl v roce 1873 chemik William Crookes jako vedlejší produkt svého výzkumu. Snažil se jím změřit působení světla, které ovlivňovalo jeho přesná kvantitativní chemická měření. Toto zařízení je také někdy využíváno v experimentální parapsychologii v pokusech snažících se prokázat existenci telekineze. Testované osoby se mají pokusit pouhou silou vůle roztočit mlýnek opačným směrem než kterým ho otáčí světlo - tento jev je ale způsoben přenosem tepla z ruky testované osoby. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Crookesův mlýnek ve Wikimedia Commons Jak funguje světelný mlýnek? Heslo Radiometr v Ottově slovníku naučném

Question: Používá se Crookesův mlýnek v parapsychologických pokusech?

Answer: Toto zařízení je také někdy využíváno v experimentální parapsychologii v pokusech snažících se prokázat existenci telekineze.


Astrometrie

Context: Astrometrie je odvětví astronomie, které se zabývá přesnými měřeními a vysvětlováním pozice a pohybů hvězd a ostatních nebeských těles. Kvůli omezené přesnosti přístrojů se až do konce 19. století zdálo, že astrometrie bude stát na okraji vědeckého zájmu. Se zlepšujícími se přístroji a nástupem automatizace se informace získávané astrometrií staly velmi důležité při studiu a výzkumu pohybu a fyzikálního původu naší sluneční soustavy a naší galaxie Mléčná dráha. == Hledání exoplanet == Jednou z možností využití astrometrie je hledání exoplanet. Je to v tomto oboru nejstarší metoda, používána asi 50 let. Zjišťujeme-li dlouhodobě a precizně polohu určité hvězdy, bude se po obloze pohybovat ne po přímce, ale po vlnovce s periodou jednoho roku, což souvisí s oběhem Země okolo Slunce. Odhlédneme-li od tohoto pohybu, bude se zkoumaná hvězda pohybovat po přímce. Pokud ovšem obíhá okolo hvězdy jinak neviditelná planeta, bude hvězdu svou gravitaci ovlivňovat a její pohyb se nebude jevit přímý, ale opět po vlnovce s periodou oběžné doby planety a s amplitudou úměrnou poměru hmotností hvězdy a planety. V hledání exoplanet za použití astrometrie byl nejznámější astronom Peter van de Kamp svými "objevy" dvou objektů u Barnardovy hvězdy. Domnělé objevy byly ve skutečnosti výsledkem chyby přístrojů. == Ve fikcích == Ve sci-fi seriálu Star Trek: Vesmírná loď Voyager je astrometrická laboratoř jednou z často používaných scén. Ve sci-fi seriálu Battlestar Galactica je astrometrická laboratoř uváděna v mnoha dialozích. == Zdroje == Obrázky, zvuky či videa k tématu astrometrie ve Wikimedia Commons Jean Kovalevsky a P. Kenneth Seidelman, Fundamentals of Astrometry, Cambridge University Press, 2004, ISBN 0-521-64216-7.

Question: Čím se zabývá astrometrie?

Answer: přesnými měřeními a vysvětlováním pozice a pohybů hvězd a ostatních nebeských těles


Benitoit

Context: Benitoit je vzácný Ba a Ti cyklosilikát modré barvy. Byl objeven v roce 1907 na lokalitě San Benito River, podle které byl také pojmenován. Jeho jednoznačně určujícím znakem je schopnost fluorescence pod krátkými vlnami UV světla, kdy září silně modrou barvou. Má také menší tepelnou odolnost v porovnání s ostatními drahokamy, tudíž ho nelze tepelně upravovat pro zvýšení kontrastu modré barvy. Jedná se o oficiální drahokam státu Kalifornie a nachází se zde i jediný komerční důl zabývající se jeho těžbou. Jedná se o vůdčí minerál benitoitové skupiny a také titanem obohacený analog minerálu pabstitu. == Vznik == Benitoit je hydrotermálního původu a vyskytuje se v asociaci s natrolitem, neptunitem a albitem (kterým je často obalen a musí se louhovat v HCl), na kontaktech serpentinitových těles a zelených břidlic. == Vlastnosti == Fyzikální vlastnosti: Tvrdost 6 – 6,5, hustota 3,61 - 3,68 g/cm3, štěpnost nezřetelná podle {1011}, lom lastrunatý. Září sytě modře pod krátkými vlnami UV světla. Optické vlastnosti: Barva je světle a tmavě modrá, lesk skelný, průhlednost: průhledný i průsvitný, vryp bílý. Chemické vlastnosti: Složení: Ba 33,21 %, Ti 11,58 %, Si 20,38 %, O 34,83 %.

Question: Jakou barvu má benitoid?

Answer: modré