DECIZIA nr. 829 din 14 decembrie 2017


MONITORUL OFICIAL nr. 149 din 16 februarie 2018


Cu participarea reprezentantului Ministerului Public, procuror Liviu Drăgănescu.


Pe rol se află soluționarea excepției de neconstituționalitate a prevederilor art. 29 alin. ( 1) lit. c) din Legea cadastrului și a publicității imobiliare nr. 7 / 1996, excepție ridicată de Giovanni Cimarosto și Carlo Fantinello în Dosarul nr. 602 / 273 / 2015 al Judecătoriei Oravița și care constituie obiectul Dosarului nr. 329D / 2016 al Curții Constituționale.


La apelul nominal se constată lipsa părților.


Procedura de citare este legal îndeplinită.


Cauza fiind în stare de judecată, președintele Curții acordă cuvântul reprezentantului Ministerului Public, care pune concluzii de respingere, ca neîntemeiată, a excepției de neconstituționalitate.


Precizează că registratorul de carte funciară nu soluționează niciun litigiu, nu stabilește existența sau inexistența unui drept al părților, ci doar verifică actul respectiv, fără a rezolva vreun diferend și fără a invalida actul juridic în cauză.


Rolul acestui control preventiv de legalitate este evitarea înscrierii unor acte sau fapte juridice inexistente sau ineficace, astfel_încât să creeze cadrul necesar funcționării principiilor de carte funciară, care asigură, printre altele, securitatea circuitului civil.


având în vedere actele și lucrările dosarului, constată următoarele :


Prin Încheierea din 10 martie 2016, pronunțată în Dosarul nr. 602 / 273 / 2015, Tribunalul Caraș-Severin-Secția I civilă a sesizat Curtea Constituțională cu_excepția de neconstituționalitate a prevederilor art. 29 alin. ( 1) lit. c) din Legea cadastrului și a publicității imobiliare nr. 7 / 1996, excepție ridicată de Giovanni Cimarosto și Carlo Fantinello, întro cauză având ca obiect soluționarea recursului formulat împotriva hotărârii prin care Judecătoria Oravița s-a pronunțat asupra plângerii introduse împotriva unei încheieri de carte funciară.


Curtea Constituțională a fost sesizată de Tribunalul Caraș-Severin-Secția I civilă, care a admis recursul formulat împotriva hotărârii prin care Judecătoria Oravița respinsese cererea de sesizare a Curții Constituționale.


În motivarea excepției de neconstituționalitate, autorii acesteia arată, în_esență, că sunt asociați într-o persoană juridică dizolvată, situație în care, potrivit art. 171 alin. ( 3) din Regulamentul de avizare, recepție și înscriere în evidențele de cadastru și carte funciară, aprobat prin Ordinul directorului general al Agenției Naționale de Cadastru și Publicitate Imobiliară nr. 700 / 2014, bunurile persoanei juridice radiate intră prin efectul legii în patrimoniul asociaților.


Or, Oficiul de Cadastru și Publicitate Imobiliară a respins cererea de intabulare a imobilului care s-a aflat în proprietatea societății ai cărei asociați au fost.


În lumina prevederilor de lege ce formează obiectul excepției, întrucât hotărârea de radiere nu identifică bunurile, nu este posibilă înregistrarea transferului dreptului de proprietate.


Pe cale de consecință, în acest caz, textul de lege criticat încalcă art. 44 din Constituție.


În același sens precizează că, atât_timp_cât în cartea funciară a imobilului este înregistrată societatea care și-a încetat existența, iar nu foștii asociați, aceștia sunt lipsiți de dreptul de_a dispune de substanța bunului, precum_și de cel de a-l înstrăina ori greva.


Este obstrucționată, în_același_timp, și folosința bunului, aceștia neputând nici să îl închirieze.


Tribunalul Caraș-Severin-Secția I civilă apreciază că excepția de neconstituționalitate este neîntemeiată.


Potrivit prevederilor art. 30 alin. ( 1) din Legea nr. 47 / 1992, încheierea de sesizare a fost comunicată președinților celor două Camere ale Parlamentului, Guvernului și Avocatului Poporului, pentru a-și exprima punctele de vedere asupra excepției de neconstituționalitate.


Guvernul consideră că excepția de neconstituționalitate este neîntemeiată.


Avocatul Poporului apreciază că dispozițiile legale criticate sunt constituționale.


Președinții celor două Camere ale Parlamentului nu au comunicat punctele lor de vedere asupra excepției de neconstituționalitate.


examinând încheierea de sesizare, punctul de vedere al Guvernului și al Avocatului Poporului, raportul întocmit de judecătorul-raportor, concluziile procurorului, dispozițiile legale criticate, raportate la prevederile Constituției, precum_și Legea nr. 47 / 1992, reține următoarele :


Curtea Constituțională a fost legal sesizată și este competentă, potrivit dispozițiilor art. 146 lit. d) din Constituție, precum_și ale art. 1 alin. ( 2), ale art. 2,


Obiectul excepției de neconstituționalitate îl constituie prevederile art. 29 alin. ( 1) lit. c) din Legea cadastrului și a publicității imobiliare nr. 7 / 1996, republicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 720 din 24 septembrie 2015, potrivit cărora „În cazul în care registratorul admite cererea, dispune intabularea sau înscrierea provizorie prin încheiere, dacă înscrisul îndeplinește următoarele condiții limitative :


( …) c) individualizează imobilul printr-un număr de carte funciară și un număr cadastral sau topografic, după caz;


În opinia autorilor excepției, prevederile legale criticate contravin dispozițiilor art. 44 din Constituție referitoare la dreptul de proprietate privată.


Examinând excepția de neconstituționalitate din perspectiva unor critici identice celor formulate și în cauza de față, Curtea a reținut, prin decizia mai sus menționată, că autorii acesteia și-au întemeiat argumentele de neconstituționalitate pe o pretinsă necorelare între prevederile criticate din Legea cadastrului și a publicității imobiliare nr. 7 / 1996-care nu fac niciun fel de distincție între cazurile de_fapt care determină transferul proprietății-și cele cuprinse în Legea societăților nr. 31 / 1990 și în Regulamentul de avizare, recepție și înscriere în evidențele de cadastru și carte funciară, aprobat prin Ordinul directorului general al Agenției Naționale de Cadastru și Publicitate Imobiliară, necorelare ce a determinat, în viziunea acestora, o încălcare a dispozițiilor art. 44 din Constituție.


Pornind de_la aceste premise, Curtea a precizat că, astfel cum rezultă din jurisprudența sa constantă, nu se poate pronunța asupra neconcordanțelor dintre diferite norme juridice, ci numai asupra înțelesului dispozițiilor legale criticate în_raport_cu prevederile și principiile constituționale.


De exemplu, prin Decizia nr. 495 din 16 noiembrie 2004, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 63 din 19 ianuarie 2005, și Decizia nr. 463 din 12 aprilie 2011, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 431 din 21 iunie 2011, Curtea a reținut că examinarea constituționalității unui text de lege are în vedere compatibilitatea acelui text cu dispozițiile constituționale pretins încălcate, iar nu compararea mai multor prevederi legale între ele și raportarea concluziei ce ar rezulta din această comparație la dispoziții ori principii ale Constituției.


Prin urmare, o astfel de situație nu constituie un veritabil argument pe care să se întemeieze neconstituționalitatea prevederilor criticate, ci o eventuală contrarietate între norme legale din același domeniu sau din domenii pe care autorii excepției de neconstituționalitate le apreciază ca fiind similare.


Or, coordonarea legislației în_vigoare, sub aspectele menționate, este de competența autorității legiuitoare.


Totodată, Curtea a observat că autorii excepției sunt nemulțumiți și de modul de aplicare de_către registratorul -șef a reglementărilor incidente în această materie.


Or, eventualele greșeli de aplicare a legii nu pot constitui motive de neconstituționalitate a textelor criticate și, prin_urmare, nu intră sub incidența controlului de constituționalitate exercitat de Curte, fiind de competența instanței de judecată învestite cu soluționarea litigiului, respectiv a celor ierarhic superioare în_cadrul căilor de atac prevăzute de lege.


În consecință, Curtea a respins ca inadmisibilă excepția de neconstituționalitate.


Aceeași soluție a fost pronunțată și prin Decizia nr. 345 din 24 mai 2016, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 840 din 24 octombrie 2016, într-o speță similară sub aspectul împrejurărilor de_fapt și identică în_ce_privește motivarea excepției.


Ca atare, și în cauza de față, Curtea constată că excepția de neconstituționalitate este inadmisibilă.


Respinge, ca inadmisibilă, excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor art. 29 alin. ( 1) lit. c) din Legea cadastrului și a publicității imobiliare nr. 7 / 1996, excepție ridicată de Giovanni Cimarosto și Carlo Fantinello în Dosarul nr. 602 / 273 / 2015 al Judecătoriei Oravița.


Definitivă și general obligatorie.


Pronunțată în ședința din data de 14 decembrie 2017.