Dette afsnit indgår i kapitel 21, der omhandler betaling, finansiering og takster, og specificerer statens refusion af kommunale udgifter til særlige ydelser, herunder økonomisk støtte til familier med børn eller unge med betydelig og varigt nedsat funktionsevne samt gratis advokatbistand i sager om børns og unges anbringelse og behandling.

 § 199. Staten refunderer 50 pct. af kommunens udgifter til følgende:
1) Tilskud efter § 86 til merudgifter ved forsørgelse i hjemmet af et barn eller en ung under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
2) Hjælp efter § 87 til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til personer, der i hjemmet forsørger et barn eller en ung under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne m.v.
3) Gratis advokatbistand, jf. § 140.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer de forhold, der skal afdækkes, når en screening viser behov herfor.

 § 19. Vurderer kommunalbestyrelsen på baggrund af en screening efter § 18, at der er behov for at afdække et eller flere forhold af betydning for et barns eller en ungs støttebehov, skal kommunalbestyrelsen foretage den nødvendige afdækning med inddragelse af de fagfolk, som allerede har viden om barnets eller den unges og familiens forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, at afdækning skal foregå i samarbejde med barnet eller den unge og forældremyndighedsindehaveren.

 Stk. 2. Afdækningen efter stk. 1 gennemføres så vidt muligt i samarbejde med barnet eller den unge og forældremyndighedsindehaveren.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, "Screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov", og præciserer, at ved en afdækning skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der også er behov for at afdække støttebehovet hos eventuelle søskende i familien, og at en samlet afdækning for flere børn kan foretages, så længe børnenes individuelle forhold tages i betragtning.

 Stk. 3. I forbindelse med afdækningen efter stk. 1 skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der skal foretages en afdækning af et eller flere forhold af betydning for støttebehovet hos eventuelle andre børn i familien. Afdækningen kan gennemføres som én samlet afdækning for flere børn i familien, dog således at der tages højde for børnenes individuelle forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer myndighedens beføjelser til at fastsætte nærmere regler for afdækning, herunder i relation til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 Stk. 4. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om afdækning efter stk.1-3, herunder i forhold til samarbejdet med forældre, inddragelse af barnet eller den unge og kortlægning af barnets eller den unges funktionsevne i sager om hjælp eller støtte til børn og unge, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har behov for hjælp eller særlig støtte efter § 82.


Dette afsnit udgør lovens formål og findes i kapitel 1, som beskriver lovens anvendelsesområde og grundlæggende principper.

 § 1. Formålet med denne lov er følgende:
1) At tilbyde børn og unge og deres familier rådgivning, hjælp og støtte for at forebygge sociale problemer.
2) At tilgodese særlige behov, der følger af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller særlige sociale problemer hos et barn eller en ung.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, som omhandler formålet med barnets lov og dens anvendelsesområde, og præciserer, at hjælp og støtte ydes ud fra forældrenes ansvar for deres børn.

 Stk. 2. Hjælp og støtte efter denne lov bygger på forældres ansvar for deres børn.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, som omhandler formålet med barnets lov og dens anvendelsesområde, og præciserer, at hjælp og støtte ydes på baggrund af en individuel vurdering af barnets eller den unges og familiens behov.

 Stk. 3. Hjælp og støtte efter denne lov tilrettelægges efter en konkret og individuel vurdering af det enkelte barns eller den enkelte unges og familiens behov, forhold og forudsætninger.


Dette afsnit indgår i kapitel 21, der omhandler betaling, finansiering og takster, og præciserer statens rolle i forhåndsbetaling af refusionsberettigede udgifter for kommuner i forbindelse med ydelser efter barnets lov.

 § 200. Staten yder forskudsrefusion af en kommunes refusionsberettigende udgifter efter denne lov.


Dette afsnit omhandler statens finansielle ansvar for den uvildige konsulentfunktion, som yder gratis rådgivning og vejledning i sager om hjælp til børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsniveau og deres familier, og hører under kapitlet om betaling, finansiering og takster.

 § 201. Staten afholder udgifterne til den uvildige konsulentfunktion efter § 163.


Kapitel 21, som omhandler betaling, finansiering og takster, indeholder bestemmelser om statslig refusion af kommunale udgifter til ydelser efter barnets lov, herunder refusion i henhold til EU-retten.

 § 202. Staten refunderer kommunernes udgifter til ydelser efter denne lov, når udgiften er omfattet af EU-rettens regler om mellemstatslig refusion. Kommunen anmelder krav om refusion til staten, som modtager den anmeldte refusion fra debitorstatens sociale sikringsmyndigheder.


Dette afsnit er en del af kapitel 21, som omhandler betaling, finansiering og takster, og specifikt underafsnittet om mellemstatslig refusion efter EU-retten, hvor der fastsættes regler for statens refusion af kommunale udgifter til ydelser efter denne lov, når udgiften er omfattet af EU-rettens regler om mellemstatslig refusion.

 Stk. 2. Sundheds- og indenrigsministeren fastsætter efter forhandling med social- og boligministeren regler om den nationale administrative gennemførelse af mellemstatslig refusion i henhold til EU-retten.


Dette afsnit omhandler statens finansielle ansvar for kommunale udgifter til hjælp og støtte for udenlandske børn og unge, der har fået opholdstilladelse i Danmark efter bestemte paragraffer i udlændingeloven eller efter særlige love om midlertidig opholdstilladelse, herunder for personer fra Afghanistan og Ukraine.

 § 203. Staten afholder efter reglerne i stk. 2 og 3 en kommunes udgifter til hjælp til et udenlandsk barn eller en udenlandsk ung, der har fået opholdstilladelse efter følgende:
1) Udlændingelovens §§ 7 eller 8.
2) Udlændingelovens § 9 b.
3) Udlændingelovens § 9 c, stk. 1, i umiddelbar forlængelse af en opholdstilladelse efter udlændingelovens § 9 b.
4) Udlændingelovens § 9, stk. 1, nr. 2, som konsekvens af at barnet eller den unge har tilknytning til en i Danmark fastboende person, der er meddelt opholdstilladelse efter en af de bestemmelser, der er nævnt i nr. 1-3.
5) Udlændingelovens § 9 c, stk. 1, når tilladelsen er meddelt en ægtefælle til eller et barn af en person med opholdstilladelse som nævnt i nr. 2 og 3.
6) Udlændingelovens § 9 c, når tilladelsen er meddelt en mindreårig udlænding, der har indgivet ansøgning om asyl efter udlændingelovens § 7.
7) Udlændingelovens § 9 c, stk. 1, når opholdstilladelsen er givet som konsekvens af en tilknytning til en mindreårig asylansøgende udlænding, som har fået opholdstilladelse efter udlændingelovens §§ 7 eller 9 c.
8) Lov om midlertidig opholdstilladelse til personer, der i Afghanistan har bistået danske myndigheder m.v.
9) Lov om midlertidig opholdstilladelse til personer, der er fordrevet fra Ukraine.


Dette afsnit indgår i kapitel 21, der omhandler betaling, finansiering og takster, og præciserer statens finansielle ansvar for kommunale udgifter til hjælp for udenlandske børn og unge med opholdstilladelse, herunder hvilke ydelser der dækkes og i hvilken periode.

 Stk. 2. Staten afholder fuldt ud en kommunes udgifter til hjælp til et udenlandsk barn eller en udenlandsk ung efter § 30, § 32, stk. 1, § 35, stk. 4, §§ 75-78, 86 og 87 og § 114, stk. 1, nr. 2, og stk. 2, i de første 3 år regnet fra meddelelsen af opholdstilladelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 21, der omhandler betaling, finansiering og takster, og præciserer særlige undtagelser til statens overtagelse af kommunale udgifter til hjælp for udenlandske børn og unge med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller med opholdstilladelse som mindreårige, herunder varighed og betingelser for statens finansielle ansvar.

 Stk. 3. Uanset bestemmelserne nævnt i stk. 2 afholder staten en kommunes udgifter til hjælp til følgende:
1) Et udenlandsk barn eller en udenlandsk ung under 18 år, som inden 24 måneder regnet fra meddelelsen af opholdstilladelsen på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne anbringes i døgnophold i et tilbud efter § 43, stk. 1, nr. 1-4 eller 6, dog kun indtil den pågældende i en sammenhængende periode på 2 år har klaret sig selv.
2) Et udenlandsk barn eller en udenlandsk ung under 18 år, når opholdstilladelsen er meddelt en mindreårig, dog kun indtil barnets eller den unges forældre får lovligt ophold her i landet.


Dette afsnit omhandler årlig regulering af bestemte økonomiske beløb i forbindelse med støtte til børn og unge, herunder beløb til dækning af udgifter i hjemmetræningsordninger, merudgifter og godtgørelse for kost og logi ved anbringelse, som justeres med satsreguleringsprocenten.

 § 204. De beløb, der er nævnt i § 85, stk. 6, § 86, stk. 3, og § 197, 2. og 3. pkt., reguleres en gang årligt den 1. januar med satsreguleringsprocenten, jf. lov om en satsreguleringsprocent. De beløb, der fremkommer efter regulering, afrundes til nærmeste kronebeløb. Reguleringen foretages første gang den 1. januar 2024.


Dette afsnit omhandler den årlige regulering af det maksimale månedlige beløb for hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der forsørger et barn eller en ung med betydelig og varigt nedsat funktionsevne, og indgår i kapitlet om finansiering og takster i loven.

 Stk. 2. Det beløb, der er nævnt i § 87, stk. 3, reguleres en gang årligt den 1. januar med 2,0 pct. tillagt eller fratrukket en tilpasningsprocent for det pågældende finansår, jf. lov om en satsreguleringsprocent. Det beløb, der fremkommer efter regulering, afrundes til nærmeste kronebeløb. Reguleringen foretages første gang den 1. januar 2024.


Dette afsnit omhandler årlig regulering af det beløb, der ydes til dækning af udgifter til ledsagerens befordring og andre aktiviteter i forbindelse med ledsageordningen for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, jf. § 89, stk. 5.

 Stk. 3. Det beløb, der er nævnt i § 89, stk. 5, reguleres en gang årligt den 1. januar med satsreguleringsprocenten, jf. lov om en satsreguleringsprocent. Det beløb, der fremkommer efter regulering, afrundes til nærmeste kronebeløb. Reguleringen foretages første gang den 1. januar 2024 med satsreguleringsprocenten for både 2023 og 2024.


Dette afsnit omhandler årlig regulering af de beløb, der er nævnt i § 198, som vedrører statsrefusion til kommuner for særligt store udgifter til hjælp og støtte efter loven.

 Stk. 4. De beløb, der er nævnt i § 198, reguleres en gang årligt den 1. januar med satsreguleringsprocenten, jf. lov om en satsreguleringsprocent. Reguleringen foretages første gang den 1. januar 2024 med satsreguleringsprocenten for både 2023 og 2024. De beløb, der fremkommer efter regulering, afrundes til nærmeste 10.000 kr.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 21, som omhandler betaling, finansiering og takster i forbindelse med hjælp og støtte til børn og unge.

 § 205. (Ophævet)


Dette afsnit indgår i kapitel 22, der omhandler forsøg med fravigelse af lovens bestemmelser til udvikling af den sociale indsats for børn og unge, og beskriver betingelserne for, at ministeriet kan godkende sådanne forsøg.

 § 206. For at fremme forsøgsvirksomhed og udvikling på det sociale område for børn og unge kan Social-, Bolig- og Ældreministeriet efter ansøgning fra en kommunalbestyrelse, et regionsråd eller et privat tilbud give godkendelse til, at lovens bestemmelser fraviges i forbindelse med et forsøg.


Kapitel 22 om forsøg på det sociale område for børn og unge, hvor Social-, Bolig- og Ældreministeriet kan godkende fravigelse af lovens bestemmelser i en afgrænset periode.

 Stk. 2. Godkendelse gives for en afgrænset forsøgsperiode.


Kapitel 22 om forsøg på det sociale område for børn og unge, hvor Social-, Bolig- og Ældreministeriet kan godkende fravigelse af lovens bestemmelser under bestemte vilkår.

 Stk. 3. Det er en betingelse for godkendelse, at forsøget evalueres.


Dette afsnit indgår i kapitel 22, som omhandler forsøg på det sociale område for børn og unge, og specificerer begrænsninger for, hvilke forsøg der ikke kan godkendes, når der ansøges om fravigelse af lovens bestemmelser efter § 206.

 § 207. Der kan ikke gives godkendelse efter § 206 til følgende:
1) Forsøg, som indebærer, at barnet eller den unge stilles dårligere end efter loven.
2) Forsøg om særlige dag- og klubtilbud til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, jf. §§ 83 og 84, der medfører fravigelse af de almindelige regler om forældrenes egenbetaling.
3) Forsøg, som medfører statslige merudgifter.
4) Forsøg, som indebærer fravigelse af reglerne om tilsyn.
5) Forsøg, som indebærer fravigelse af reglerne om klage.


Kapitel 22 omhandler forsøg på det sociale område for børn og unge, hvor det er muligt at fravige lovens bestemmelser med godkendelse fra Social-, Bolig- og Ældreministeriet. § 208 fastsætter, at ministeren årligt skal offentliggøre en status for, hvordan sådanne forsøg anvendes.

 § 208. Social- og boligministeren offentliggør årligt en status for anvendelsen af forsøg på det sociale område for børn og unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 23, "Straffebestemmelser", og specificerer straffen for at tilskynde eller hjælpe et barn eller en ung, der er anbragt uden for hjemmet efter barnets lov, til at undvige eller blive skjult.

 § 209. Den, som tilskynder eller hjælper et barn eller en ung, der er anbragt uden for hjemmet efter denne lov, til at undvige eller holder den undvegne skjult, straffes med fængsel i indtil 2 år eller under formildende omstændigheder med bøde.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer de situationer, hvor en kommunalbestyrelse er forpligtet til at træffe afgørelse om en børnefaglig undersøgelse.

 § 20. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om en børnefaglig undersøgelse i følgende situationer:
1) Når der er grund til at antage, at det er en alvorlig eller kompleks sag, herunder hvor der er overvejelser om anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet efter §§ 46 eller 47.
2) Når et barn eller en ung har været udsat for overgreb eller ved mistanke herom.
3) Når et barn eller en ung har haft ophold i en boform efter §§ 109 eller 110 i lov om social service med en forælder på grund af vold i hjemmet og den pågældende forælder afbryder opholdet for at vende tilbage til et voldeligt miljø med barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, § 20, stk. 2, i barnets lov og omhandler betingelserne for, at kommunalbestyrelsen kan iværksætte en børnefaglig undersøgelse ud over de fastlagte situationer, herunder vurdering af omstændigheder som straffeudmåling mod nære familiemedlemmer.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen kan endvidere iværksætte en børnefaglig undersøgelse, når kommunalbestyrelsen i øvrigt vurderer, at det er nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges støttebehov. Kommunalbestyrelsen skal ved vurderingen efter 1. pkt. bl.a. lægge vægt på, om barnets eller den unges nære familiemedlemmer er dømt for en overtrædelse, der er omfattet af straffelovenv § 81 a.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer tidsfristen for afslutning af en børnefaglig undersøgelse efter § 20.

 Stk. 3. Den børnefaglige undersøgelse skal afsluttes, senest 4 måneder efter at kommunalbestyrelsen bliver opmærksom på, at et barn eller en ung kan have behov for særlig støtte. Hvis undersøgelsen undtagelsesvis ikke kan afsluttes inden 4 måneder, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en foreløbig vurdering og snarest herefter afslutte undersøgelsen.


Dette afsnit er en del af kapitel 23, som omhandler straffebestemmelser i forbindelse med overtrædelse af reglerne i barnets lov, herunder ulovlig anbringelse, modtagelse eller fjernelse af børn og unge i pleje.

 § 210. Den, der i strid med reglerne i denne lov anbringer eller modtager et barn eller en ung i pleje eller fjerner et barn eller en ung fra familiepleje, straffes med bøde.


Dette afsnit indgår i kapitel 23 om straffebestemmelser og præciserer, at der i forskrifter om underretningspligt kan fastsættes strafansvar for ansatte på frie grundskoler, efterskoler og frie fagskoler, hvis disse ikke efterkommer deres pligt til at underrette kommunen om børn i fare.

 § 210 a. I forskrifter om underretningspligt, der udstedes efter § 133, stk. 3, kan det fastsættes, at straffelovens §§ 156 og 157 tilsvarende skal finde anvendelse for ansatte på frie grundskoler, efterskoler og frie fagskoler.


Dette afsnit indgår i Kapitel 24, som omhandler Børnerådet, og beskriver oprettelsen og formålet med et uafhængigt og tværfagligt råd, der skal fungere som fortaler for børns rettigheder og vilkår i samfundet.

 § 211. Social- og boligministeren nedsætter et børneråd, som skal virke som fortaler for børn. Rådet er uafhængigt og tværfagligt sammensat. Som led i sin fortalervirksomhed skal rådet informere og rådgive regeringen og Folketinget om børns forhold i samfundet og arbejde for at sikre børns rettigheder. Rådet har endvidere til opgave at vurdere og informere om børns vilkår i Danmark.


Kapitel 24, § 211, stk. 2 – Børnerådet nedsættes af Social- og Boligministeren som en uafhængig og tværfaglig rådgivende instans, der skal virke som fortaler for børn og unge og arbejde for at sikre deres rettigheder.

 Stk. 2. Børnerådet skal inddrage børns synspunkter i sit arbejde, og rådet nedsætter som led heri et børne- og ungepanel.


Kapitel 24, § 211, stk. 3, om Børnerådets beføjelser til at besøge institutioner, hvor børn opholder sig, som led i dets rolle som fortaler for børns rettigheder.

 Stk. 3. Børnerådet kan anmode institutioner, hvor børn opholder sig, om at aflægge dem besøg.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, som omhandler Børnerådet, et uafhængigt råd, der skal virke som fortaler for børn og unge og arbejde for at sikre deres rettigheder. Afsnittet beskriver, hvordan repræsentantskabet for Børnerådet udpeges af Social- og Boligministeriet blandt organisationer og foreninger, der arbejder med børns og unges forhold og rettigheder.

 Stk. 4. Social- og boligministeren udpeger et repræsentantskab for Børnerådet bestående af organisationer og foreninger m.v., der arbejder med børns forhold og rettigheder, herunder børne- og ungdomsorganisationer.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, som omhandler Børnerådet, herunder dets opgaver, sammensætning og finansiering. Afsnittet præciserer, at staten dækker udgifterne til Børnerådets virksomhed, og at Social- og Boligministeriet fastsætter regler for rådets sammensætning, opgaver, honorering samt for børne- og ungepanelet og repræsentantskabet.

 Stk. 5. Staten betaler udgifterne ved rådets virksomhed. Social- og boligministeren fastsætter regler om rådets sammensætning, opgaver og honorering, samt om børne- og ungepanelet og repræsentantskabet, herunder om deres sammensætning.


Dette afsnit omhandler ikrafttrædelsen af loven og nævner, at loven træder i kraft den 1. januar 2024, med visse undtagelser specificeret i stk. 2-4.

 § 212. Loven træder i kraft den 1. januar 2024, jf. dog stk. 2-4.


Dette afsnit er en del af kapitel 25, som omhandler ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser for loven, og præciserer ikrafttrædelsen af bestemte paragraffer i forhold til deres virkningsdato.

 Stk. 2. § 14, stk. 4, og § 15, stk. 3, træder i kraft den 1. januar 2024 og har virkning fra den 1. april 2024.


Dette afsnit omhandler ikrafttrædelsen af bestemmelser i loven, herunder overgangsregler og tidspunkter for virkning af forskellige paragraffer.

 Stk. 3. § 200 træder i kraft den 1. december 2023 og har virkning fra den 1. januar 2024. Forskudsrefusion efter §§ 199 og 203 for fjerde kvartal 2023 kan udbetales med en tredjedel den 28. december 2023.


Dette afsnit omhandler ikrafttrædelsesdatoer for bestemte paragraffer i loven, herunder at § 195, stk. 3 og stk. 4, nr. 4, samt § 211 træder i kraft den 1. juli 2023, som en del af kapitel 25 om ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser.

 Stk. 4. § 195, stk. 3 og stk. 4, nr. 4, og § 211 træder i kraft den 1. juli 2023.


Dette afsnit er en overgangsbestemmelse i kapitel 25, der sikrer, at sager vedrørende børn og unge, som er igangsat efter lov om social service før 1. januar 2024, men ikke er færdigbehandlet, fortsat færdigbehandles efter den nye lov.

 § 213. Indstillinger og henvendelser vedrørende børn og unge, herunder ansøgninger og underretninger, efter lov om social service, jf. lovbekendtgørelse nr. 170 af 24. januar 2022, som ændret ved § 41 i lov nr. 324 af 16. marts 2022 og § 2 i lov nr. 892 af 21. juni 2022, som er modtaget eller påbegyndt før den 1. januar 2024 og ikke færdigbehandlet senest den 31. december 2023, færdigbehandles efter denne lov, jf. dog stk. 5.


Dette afsnit indgår i kapitel 25, som omhandler ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser for barnets lov, og sikrer fortsat gyldighed for afgørelser og planer truffet under den tidligere lov om social service ved overgangen til den nye lov.

 Stk. 2. Afgørelser vedrørende børn og unge truffet efter lov om social service, jf. lovbekendtgørelse nr. 170 af 24. januar 2022, som ændret ved § 41 i lov nr. 324 af 16. marts 2022 og § 2 i lov nr. 892 af 21. juni 2022, og planer efter §§ 54, 140 og 140 a i samme lov er fortsat gældende.


Dette afsnit indgår i kapitel 25, som omhandler ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser for loven, og sikrer kontinuitet i sagsbehandlingen ved, at tidligere undersøgelser, indstillinger og planer efter lov om social service fortsat kan anvendes under den nye lov.

 Stk. 3. Undersøgelser, indstillinger og planer vedrørende børn og unge udarbejdet eller afgivet efter lov om social service, jf. lovbekendtgørelse nr. 170 af 24. januar 2022, som ændret ved § 41 i lov nr. 324 af 16. marts 2022 og § 2 i lov nr. 892 af 21. juni 2022, vil fortsat kunne anvendes til brug for beslutninger, afgørelser og indstillinger efter denne lov, jf. dog § 67, stk. 4, nr. 3.


Dette afsnit er en overgangsbestemmelse i forbindelse med ikrafttrædelsen af barnets lov den 1. januar 2024 og vedrører fortsat gyldighed af tidsfrister fra den tidligere lov om social service vedrørende pålæg fra Social- og Boligstyrelsen om tilbud til børn og unge.

 Stk. 4. Tidsfrister i forbindelse med Social- og Boligstyrelsens pålæg vedrørende tilbud for børn og unge efter § 13 c i lov om social service, jf. lovbekendtgørelse nr. 170 af 24. januar 2022, som ændret ved § 41 i lov nr. 324 af 16. marts 2022 og § 2 i lov nr. 892 af 21. juni 2022, er fortsat gældende.


Dette afsnit er en overgangsbestemmelse i forbindelse med ikrafttrædelsen af barnets lov den 1. januar 2024 og omhandler særlige regler for personer, der før 2011 har ansøgt om eller modtaget hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter tidligere gældende regler i lov om social service.

 Stk. 5. For personer, der har indgivet ansøgning om hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter § 42 i lov om social service før den 1. januar 2011, og for personer, der i løbet af 2010 har fået udbetalt hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter de hidtidige bestemmelser i § 42 i lov om social service, finder § 87, stk. 3, 1. og 2. pkt., ikke anvendelse. For disse personer fastsættes ydelsen efter § 87, stk. 1, på baggrund af personens hidtidige bruttoindtægt, hvis betingelserne for at modtage hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste i øvrigt er opfyldt.


Dette afsnit er en overgangsbestemmelse i kapitel 25, der præciserer, hvornår kommunalbestyrelsens forpligtelse til at hjælpe børn og unge med at finde en støtteperson eller venskabsfamilie efter § 54 gælder for anbragte børn og unge på børne- og ungehjem, når anbringelsen fandt sted før lovens ikrafttræden.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsens forpligtelse efter § 54 for børn og unge anbragt på et børne- og ungehjem, jf. § 43, stk. 1, nr. 5-7, inden lovens ikrafttræden, jf. § 212, stk. 1, har virkning fra den 1. juli 2024.


Dette afsnit er en overgangsbestemmelse i forbindelse med ikrafttrædelsen af barnets lov den 1. januar 2024 og omhandler refusion af udgifter til indsatser og støtte, der er afgjort efter den tidligere lov om social service, men hvor udgifterne opstår efter lovens ikrafttræden.

 Stk. 7. Udgifter til indsatser og støtte vedrørende kommende forældre og børn, unge og deres forældre, som følger af afgørelser, der er truffet efter lov om social service, jf. lovbekendtgørelse nr. 1089 af 16. august 2023, før den 1. januar 2024, men hvor udgifter afholdes fra og med den 1. januar 2024, og hvor bestemmelsen, som indsatsen eller støtten ydes efter, i medfør af § 1 i lov nr. 753 af 13. juni 2023 er ophævet i lov om social service med virkning fra den 1. januar 2024, kan medtages i refusionsopgørelser efter §§ 198, 199, 202 og 203.


Dette afsnit fastsætter, at loven ikke har gyldighed for Færøerne og Grønland, og regulerer samarbejdet og underretning mellem danske og grønlandske/færøske myndigheder vedrørende børn og unge, herunder visitation, betaling og refusion, når der ydes tilbud efter loven.

 § 214. Loven gælder ikke for Færøerne og Grønland.


Dette afsnit er en del af kapitel 25, som omhandler territorial anvendelse af loven, og præciserer underretningssituationer mellem danske myndigheder og myndigheder i Grønland og på Færøerne vedrørende børn og unge, der har bopæl i de danske rige.

 Stk. 2. Personer, der udøver offentlig tjeneste eller offentligt hverv, og personer, der udfører opgaver på børne- og ungeområdet for det offentlige, kan underrette den kompetente myndighed i Grønland eller på Færøerne, hvis de under udøvelsen af tjenesten eller hvervet får kendskab til eller grund til at antage, at et barn eller en ung under 18 år, der har bopæl i Grønland eller på Færøerne, kan have behov for særlig støtte eller har været udsat for overgreb, eller at et barn umiddelbart efter fødslen i Grønland eller på Færøerne kan få behov for særlig støtte på grund af de kommende forældres forhold.


Dette afsnit er en del af kapitel 25, "Ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser m.v.", og specifikt § 214, stk. 3, der omhandler territorial anvendelse af loven. Det vedrører regler for samarbejde mellem danske, færøske og grønlandske myndigheder vedrørende visitation, betaling, refusion og underretningspligt, når personer modtager tilbud efter barnets lov i Danmark, på Færøerne eller i Grønland på foranledning af sociale myndigheder eller i forbindelse med retslige afgørelser.

 Stk. 3. Social- og boligministeren fastsætter efter aftale med Færøernes landsstyre og Grønlands Naalakkersuisut regler om visitation, betaling, refusion, handleplaner, handle- og betalingskompetence, lovvalg og besøgsrejser m.v., når personer på foranledning af færøske eller grønlandske myndigheder eller som led i gennemførelsen af en varetægtsfængsling eller fuldbyrdelsen af en dom afsagt af Retten på Færøerne, af en grønlandsk ret, af Østre Landsret eller Højesteret, jf. instansordningen i retsplejelov for Færøerne, eller af Højesteret, jf. instansordningen i retsplejelov for Grønland får ophold i Danmark og modtager tilbud efter denne lov. Tilsvarende kan der efter aftale fastsættes regler for personer, der fra Danmark får ophold på Færøerne eller i Grønland på foranledning af danske sociale myndigheder. Tilsvarende kan der efter aftale fastsættes regler om underretningspligt mellem sociale myndigheder i Danmark og Grønland og mellem sociale myndigheder i Danmark og på Færøerne.


Dette afsnit er en del af kapitel 25, som omhandler ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser m.v., og specifikt § 214, stk. 4, der vedrører territorial anvendelse af loven og afgørelse af uenigheder mellem danske og grønlandske eller færøske myndigheder.

 Stk. 4. Uenighed mellem færøske eller grønlandske sociale myndigheder og danske sociale myndigheder om deres forpligtelser efter disse regler afgøres af Ankestyrelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, at en børnefaglig undersøgelse også skal omfatte eventuelle søskende i familien, når det er relevant.

 § 21. I forbindelse med en børnefaglig undersøgelse af et barn eller en ung skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der skal foretages en børnefaglig undersøgelse af eventuelle andre børn og unge i familien.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, at der skal iværksættes en børnefaglig undersøgelse af søskende under 15 år, hvis et barn eller en ung anbringes uden for hjemmet på grund af omsorgssvigt eller overgreb.

 Stk. 2. Anbringes et barn eller en ung uden for hjemmet på grund af utilstrækkelig omsorg for eller behandling af barnet eller den unge eller overgreb, som barnet eller den unge har været udsat for, skal kommunalbestyrelsen iværksætte en børnefaglig undersøgelse af eventuelle søskende i husstanden under 15 år, jf. dog stk. 3.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, § 21, stk. 3, i barnets lov og omhandler betingelserne for, hvornår en kommunalbestyrelse kan undlade at iværksætte en børnefaglig undersøgelse af søskende, når et barn er blevet anbragt uden for hjemmet på grund af utilstrækkelig omsorg eller overgreb.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan i særlige tilfælde undlade at iværksætte en børnefaglig undersøgelse af en eller flere søskende i sager omfattet af stk. 2, hvis det er åbenlyst, at der ikke er behov herfor.


Dette afsnit er en del af kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, at en børnefaglig undersøgelse kan omfatte flere børn i samme familie, så længe der tages hensyn til hvert barns individuelle forhold.

 Stk. 4. En børnefaglig undersøgelse kan gennemføres som én samlet undersøgelse for flere børn og unge i familien, dog således at der tages højde for børnenes individuelle forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, § 21, stk. 5, i barnets lov og præciserer kravet om kontinuitet og stabilitet under en børnefaglig undersøgelse, når der ikke tidligere er iværksat støttende indsatser eller anbringelse. Det fastslår, at væsentlige møder med barnet eller den unge som udgangspunkt skal afholdes med deltagelse af to børne- og ungerådgivere, for at sikre barnets eller den unges bedste.

 Stk. 5. I sager, hvor der ikke tidligere er iværksat støttende indsatser eller en anbringelse, jf. §§ 32, 46 eller 47, skal kommunalbestyrelsen under en børnefaglig undersøgelse sikre kontinuitet og stabilitet for barnet eller den unge, ved at væsentlige møder med barnet eller den unge som udgangspunkt afholdes med deltagelse af to børne- og ungerådgivere.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer kravene til indhold og gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, herunder inddragelse af relevante fagpersoner.

 § 22. En børnefaglig undersøgelse skal tilrettelægges ud fra en helhedsbetragtning og skal afdække udfordringer og ressourcer hos barnet eller den unge, familien og netværket. Kommunalbestyrelsen skal som led i undersøgelsen inddrage de fagfolk, der allerede har viden om barnets eller den unges og familiens forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, hvordan den børnefaglige undersøgelse skal gennemføres i samarbejde med forældre og unge.

 Stk. 2. Den børnefaglige undersøgelse gennemføres så vidt muligt i samarbejde med forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, § 22, stk. 3, i barnets lov og omhandler kravet om, at kommunalbestyrelsen skal sikre en læge- eller psykologundersøgelse af barnet eller den unge, hvis det er nødvendigt i forbindelse med en børnefaglig undersøgelse.

 Stk. 3. Er det nødvendigt, skal kommunalbestyrelsen lade barnet eller den unge undersøge af en læge eller en autoriseret psykolog.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, at kommunalbestyrelsen skal vurdere behovet for en pædagogisk-psykologisk vurdering, hvis der under en børnefaglig undersøgelse identificeres udfordringer i forhold til barnets eller den unges undervisningsbehov.

 Stk. 4. Bliver kommunalbestyrelsen opmærksom på udfordringer i forhold til barnets eller den unges undervisningsbehov som led i den børnefaglige undersøgelse, skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der er behov for en pædagogisk-psykologisk vurdering af barnet eller den unge efter § 12, stk. 2, i lov om folkeskolen.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer krav til gennemførelse af en psykologisk undersøgelse af forældremyndighedsindehaveren i forbindelse med en børnefaglig undersøgelse.

 Stk. 5. Iværksætter kommunalbestyrelsen en psykologisk undersøgelse af forældremyndighedsindehaveren, skal undersøgelsen foretages af en autoriseret psykolog.


Dette afsnit er en del af kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, hvilke konklusioner og vurderinger en børnefaglig undersøgelse skal indeholde, herunder stillingtagen til mulig støtte efter §§ 32, 46 eller 47.

 Stk. 6. Den børnefaglige undersøgelse skal resultere i en begrundet stillingtagen til, om der er grundlag for at iværksætte støtte efter §§ 32, 46 eller 47 og i givet fald hvilken. Er der iværksat støtte, sideløbende med at den børnefaglige undersøgelse gennemføres, jf. § 32, stk. 4, § 46, stk. 3, eller § 143, skal der desuden tages stilling til, om denne støtte skal videreføres, ændres eller ophøre. Den børnefaglige undersøgelse skal indeholde oplysninger om, hvordan forældremyndighedsindehaveren og barnet eller den unge stiller sig til støtten, og om de forhold i familien eller i dennes omgivelser, som kan bidrage til at afhjælpe vanskelighederne.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer de særlige omstændigheder, hvor børne- og ungeudvalget kan beslutte en børnefaglig undersøgelse uden samtykke, når der er mistanke om alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 § 23. Anses det for nødvendigt for at vurdere, om der er åbenbar risiko for alvorlig skade på et barns eller en ungs sundhed eller udvikling, kan børne- og ungeudvalget uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, beslutte at gennemføre en børnefaglig undersøgelse under ophold på en institution eller indlæggelse på et sygehus, herunder en psykiatrisk afdeling. En sådan undersøgelse skal være afsluttet inden 2 måneder efter børne- og ungeudvalgets afgørelse.


Dette afsnit er en del af kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, under hvilke omstændigheder børne- og ungeudvalget kan beslutte en børnefaglig undersøgelse uden forældres eller den unge på 15 år samtykke ved brug af det kommunens tilknyttede børnehus.

 Stk. 2. Anses det for nødvendigt for at afgøre, om der er åbenbar risiko for alvorlig skade på et barns eller en ungs sundhed eller udvikling, kan børne- og ungeudvalget uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, beslutte at gennemføre den børnefaglige undersøgelse ved benyttelse af det børnehus, som kommunen er tilknyttet, jf. § 124.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og specifikt vedrører det tidlig opsporing af behov for støtte til kommende forældre, når der er grund til at antage, at barnet vil have behov for hjælp umiddelbart efter fødslen.

 § 24. Har kommunalbestyrelsen grund til at antage, at der kan opstå behov for hjælp og støtte efter denne lov til et barn umiddelbart efter fødslen, skal kommunalbestyrelsen screene for, om der er tale om følgende:
1) En problemstilling, der ikke kræver yderligere afdækning af de kommende forældres forhold.
2) En problemstilling, der kræver afdækning af et eller flere forhold hos de kommende forældre, jf. § 25.
3) En problemstilling, der kræver en undersøgelse af de kommende forældres forhold, jf. §§ 26 og 27.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, afsnittet "Kommende forældre", og præciserer, hvordan kommunalbestyrelsen skal vurdere behovet for yderligere afdækning af de kommende forældres forhold, når der er grund til at antage, at et barn umiddelbart efter fødslen kan have behov for særlig støtte.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal i vurderingen efter stk. 1 lægge vægt på sagens forhold og kompleksitet, herunder en eventuel nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne hos et barn umiddelbart efter fødslen eller hos de kommende forældre.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og specifikt i underafsnittet om kommende forældre, hvor der beskrives procedurer for afdækning af behov hos kommende forældre, når der er grund til at antage, at barnet vil have behov for særlig støtte umiddelbart efter fødslen.

 § 25. Vurderer kommunalbestyrelsen på baggrund af en screening efter § 24, at der er behov for at afdække et eller flere forhold hos de kommende forældre, skal kommunalbestyrelsen foretage den nødvendige afdækning med inddragelse af de fagfolk, som allerede har viden om de kommende forældres forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, at afdækning af forhold hos kommende forældre skal ske i samarbejde med dem.

 Stk. 2. Afdækningen efter stk. 1 gennemføres så vidt muligt i samarbejde med de kommende forældre.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, "Screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov", og præciserer, hvordan kommunalbestyrelsen skal handle i forbindelse med en afdækning af støttebehov, herunder om afdækningen også skal omfatte andre børn i familien og de kommende forældres forhold, og at det kan ske som en samlet afdækning med respekt for de enkeltes individuelle forhold.

 Stk. 3. I forbindelse med afdækningen efter stk. 1 skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der skal foretages en afdækning af et eller flere forhold af betydning for støttebehovet hos eventuelle børn i familien. Afdækningen kan gennemføres som én samlet afdækning for de kommende forældre og et eller flere børn i familien, dog således at der tages højde for børnenes og de kommende forældres individuelle forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og specifikt i underafsnittet om kommende forældre. Afsnittet sætter rammerne for, hvornår kommunalbestyrelsen skal iværksætte en undersøgelse af de kommende forældres forhold, når der er grund til at antage, at barnet vil have behov for støtte umiddelbart efter fødslen, og sagen er alvorlig eller kompleks.

 § 26. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om undersøgelse af de kommende forældre, når der er grund til at antage, at der kan opstå behov for støtte efter denne lov til et barn umiddelbart efter fødslen, og sagen er alvorlig eller kompleks.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, og præciserer, hvordan en undersøgelse af kommende forældres forhold kan omfatte børn i familien.

 Stk. 2. I forbindelse med en undersøgelse af de kommende forældres forhold skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der skal foretages en børnefaglig undersøgelse af eventuelle børn i familien. Undersøgelsen kan gennemføres som én samlet undersøgelse for de kommende forældre og et eller flere børn i familien, dog således at der tages højde for børnenes og de kommende forældres individuelle forhold.


Dette afsnit omhandler tidsfrister for afslutning af en undersøgelse af de kommende forældres forhold, når der er grund til at antage, at et barn kan have behov for særlig støtte umiddelbart efter fødslen, herunder krav om foreløbig vurdering, hvis undersøgelsen ikke kan afsluttes inden for fristen.

 Stk. 3. Undersøgelsen efter stk. 1 skal afsluttes, senest 4 måneder efter at kommunalbestyrelsen bliver opmærksom på, at et barn kan have behov for særlig støtte umiddelbart efter fødslen. Hvis undersøgelsen undtagelsesvis ikke kan afsluttes inden 4 måneder, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en foreløbig vurdering og snarest herefter afslutte undersøgelsen.


Kapitel 3, afsnit om "Kommende forældre", hvor der beskrives regler for screening, afdækning og undersøgelse af kommende forældres forhold, når der er grund til at antage, at barnet kan have behov for særlig støtte umiddelbart efter fødslen.

 § 27. En undersøgelse af de kommende forældres forhold skal tilrettelægges ud fra en helhedsbetragtning og skal afdække udfordringer og ressourcer hos de kommende forældre, familien og netværket med inddragelse af de fagfolk, som allerede har viden om de kommende forældres forhold.


Dette afsnit omhandler undersøgelsen af de kommende forældres forhold, når der er grund til at antage, at et barn umiddelbart efter fødslen kan have behov for særlig støtte, og at sagen er alvorlig eller kompleks.

 Stk. 2. Undersøgelsen gennemføres så vidt muligt i samarbejde med de kommende forældre.


Dette afsnit indgår i kapitel 3, afsnittet om undersøgelse af kommende forældres forhold, og præciserer, at en læge- eller psykologundersøgelse af de kommende forældre kan være nødvendig, hvis der er behov for det i forbindelse med en undersøgelse af risikoen for, at barnet umiddelbart efter fødslen har behov for særlig støtte.

 Stk. 3. Er det nødvendigt, skal kommunalbestyrelsen lade de kommende forældre undersøge af en læge eller en autoriseret psykolog.


Dette afsnit er en del af kapitel 3 i barnets lov, som omhandler screening, afdækning og børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov. Konkret indgår afsnittet i § 27, der vedrører undersøgelsen af de kommende forældres forhold, når der er grund til at antage, at et barn umiddelbart efter fødslen vil have behov for særlig støtte. Afsnittet beskriver, at undersøgelsen skal resultere i en begrundet vurdering af, om der er grundlag for at iværksætte støtte, og om eventuel allerede iværksat støtte skal videreføres, ændres eller ophøre.

 Stk. 4. Undersøgelsen skal resultere i en begrundet stillingtagen til, om der er grundlag for at iværksætte støtte efter § 32, stk. 5, § 46, stk. 4, eller § 49 og i givet fald hvilken. Er der iværksat støtte, sideløbende med at undersøgelsen gennemføres, jf. § 32, stk. 5, skal der desuden tages stilling til, om denne støtte skal videreføres, ændres eller ophøre. Undersøgelsen skal indeholde oplysninger om, hvordan de kommende forældre stiller sig til støtten, og om de forhold i familien eller i dennes omgivelser, som kan bidrage til at klare vanskelighederne.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og beskriver kommunalbestyrelsens pligt til at tilbyde gratis rådgivning for børn og unge som en forebyggende indsats og støtte i aktuelle vanskeligheder, herunder med mål om at fremme selvstændig problemløsning.

 § 28. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at børn og unge har mulighed for at få gratis rådgivning. Formålet med rådgivningen er at forebygge sociale problemer og at hjælpe barnet eller den unge over øjeblikkelige vanskeligheder. På længere sigt er det formålet med rådgivningen at sætte barnet eller den unge i stand til selv at løse opståede problemer ved egen hjælp. Rådgivningen kan gives særskilt eller i forbindelse med anden hjælp efter denne eller anden lovgivning.


Dette afsnit omhandler rådgivning som en del af hjælpen og støtten til børn og unge efter barnets lov, og præciserer, at rådgivningen skal kunne tilbydes anonymt og åbent.

 Stk. 2. Rådgivningen skal kunne gives som et anonymt og åbent tilbud.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", under paragraf 28, stk. 3, og vedrører kommunalbestyrelsens pligt til at være opmærksom på, om der er behov for yderligere hjælp, når der gives rådgivning til børn og unge.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal i forbindelse med rådgivningen være opmærksom på, om barnet eller den unge har behov for anden form for hjælp efter denne eller anden lovgivning.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn, unge og deres familier, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at yde gratis, familieorienteret rådgivning som led i det tidlige forebyggende arbejde.

 § 29. Kommunalbestyrelsen skal som led i det tidlige forebyggende arbejde sørge for, at forældre med børn og unge eller andre, der faktisk sørger for et barn eller en ung, og kommende forældre kan få gratis familieorienteret rådgivning til løsning af vanskeligheder i familien. Kommunalbestyrelsen skal ved opsøgende arbejde tilbyde denne rådgivning til enhver, som på grund af særlige forhold må antages at have behov for det.


Dette afsnit omhandler rådgivning som en del af de tidlige forebyggende foranstaltninger i barnets lov, hvor kommunalbestyrelsen skal sikre, at børn og unge har adgang til gratis rådgivning for at forebygge sociale problemer og hjælpe dem over øjeblikkelige vanskeligheder.

 Stk. 2. Rådgivningen skal kunne gives som et anonymt og åbent tilbud.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, som omhandler formålet med barnets lov, og præciserer, at hjælp og støtte skal sikre lige muligheder for børn og unge med særlige behov i forhold til omsorg, læring, udvikling og trivsel, herunder med henblik på et selvstændigt voksenliv.

 § 2. Hjælp og støtte efter denne lov skal iværksættes med henblik på at sikre, at børn og unge, som har behov for særlig støtte, kan opnå de samme muligheder for omsorg, læring, personlig udvikling, trivsel, sundhed og et selvstændigt voksenliv som deres jævnaldrende. Hjælp og støtte kan også iværksættes med henblik på at lette den daglige tilværelse og forbedre livskvaliteten for barnet, den unge eller familien.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, som omhandler formålet med barnets lov, og præciserer, hvordan hjælp og støtte efter loven skal tilrettelægges ud fra barnets eller den unges perspektiv og behov, herunder med fokus på personlig udvikling, sundhed, uddannelse, selvstændighed og et trygt omsorgsmiljø.

 Stk. 2. Hjælp og støtte efter denne lov skal ydes med afsæt i barnets eller den unges perspektiv, ressourcer og behov med henblik på at sikre barnets eller den unges bedste. Hjælp og støtte skal, i det omfang det er relevant for det enkelte barn eller den enkelte unge, tilrettelægges med henblik på følgende:
1) At sikre barnets eller den unges muligheder for personlig udvikling og opbygning af kompetencer, herunder til at indgå i sociale relationer og netværk.
2) At fremme barnets eller den unges sundhed og trivsel.
3) At understøtte barnets eller den unges skolegang og mulighed for at gennemføre en uddannelse.
4) At forberede barnet eller den unge til et selvstændigt voksenliv.
5) At sikre kontinuitet i opvæksten og et trygt omsorgsmiljø, der tilbyder nære og stabile relationer til voksne, herunder ved at understøtte barnets eller den unges familiemæssige relationer og øvrige netværk.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, som omhandler formålet med barnets lov, og præciserer, at hjælp og støtte skal ydes tidligt og helhedsorienteret for at forebygge og løse problemer i barnets hjem eller nære miljø.

 Stk. 3. Hjælp og støtte efter denne lov skal ske tidligt og være helhedsorienteret, så problemer så vidt muligt kan forebygges og afhjælpes i hjemmet eller i det nære miljø.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, § 2, stk. 4, i barnets lov og præciserer, at hjælp og støtte til børn og unge bør ske i samarbejde med familien, og at baggrund, formål og indhold for indsatsen skal tydeliggøres over for både barnet/den unge og forældremyndighedsindehaveren, når samarbejde ikke er muligt.

 Stk. 4. Barnets eller den unges vanskeligheder skal så vidt muligt løses i samarbejde med familien og med dennes medvirken. Er det ikke muligt, skal baggrunden herfor forklares og begrundes over for forældremyndighedsindehaveren og barnet eller den unge. Endvidere skal baggrunden for, formålet med og indholdet af hjælpen og støtten tydeliggøres over for barnet eller den unge og forældremyndighedsindehaveren.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og beskriver de tidlige forebyggende indsatser, som kommunalbestyrelsen kan tilbyde for at afhjælpe eller forebygge vanskeligheder hos børn, unge eller deres familier, inden problemstillingerne eskalerer.

 § 30. Når kommunalbestyrelsen vurderer, at det kan imødekomme barnets eller den unges behov, skal kommunalbestyrelsen tilbyde en eller flere af følgende tidligt forebyggende indsatser til barnet, den unge eller familien:
1) Konsulentbistand, herunder familierettede indsatser.
2) Netværks- eller samtalegrupper.
3) Rådgivning om familieplanlægning.
4) Andre indsatser, der har til formål at forebygge et barns, en ungs eller familiens vanskeligheder.


Kapitel 4, afsnit om tidligt forebyggende indsatser, hvor kommunalbestyrelsen har pligt til at tilbyde støtte til børn, unge og familier med særlige behov, herunder adfærdsvanskeligheder.

 § 31. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde gratis rådgivning, undersøgelse og behandling af børn og unge med adfærdsvanskeligheder og deres familier. Opgaverne kan varetages i samarbejde med andre kommuner.


Dette afsnit omhandler støttende indsatser, som kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om, når et barn eller en ung har særlige behov for støtte, og indgår i kapitel 4, der beskriver forskellige former for hjælp og støtte til børn, unge og deres familier.

 § 32. Når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til et barns eller en ungs særlige behov for støtte, skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om en eller flere af følgende støttende indsatser, jf. dog § 54, stk. 3, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet:
1) Ophold i dagtilbud, fritidshjem, ungdomsklub, uddannelsessted el.lign.
2) Praktisk, pædagogisk eller anden støtte i hjemmet.
3) Udpegning af en fast kontaktperson for barnet eller den unge eller for hele familien.
4) Formidling af praktiktilbud hos en offentlig eller privat arbejdsgiver for den unge og i den forbindelse udbetaling af godtgørelse til den unge.
5) Familiebehandling eller behandling af barnet eller den unge.
6) Familieanbringelse i form af et døgnophold for både forældremyndighedsindehaveren, barnet eller den unge og andre medlemmer af familien i en almen plejefamilie, i en forstærket plejefamilie, i en specialiseret plejefamilie, på et børne- og ungehjem, jf. § 43, eller i et botilbud, jf. § 107 i lov om social service.
7) Støtteophold i en almen plejefamilie, i en forstærket plejefamilie, i en specialiseret plejefamilie, i en netværksplejefamilie eller på et børne- og ungehjem, jf. § 43.
8) Anden hjælp, der har til formål at yde rådgivning, behandling og praktisk og pædagogisk støtte.


Dette afsnit omhandler træffelse af afgørelser om støttende indsatser til børn og unge efter § 32, stk. 1, og præciserer, at sådanne afgørelser normalt træffes med forældremyndighedsindehaverens samtykke, medmindre der gælder undtagelser i henhold til §§ 37-39.

 Stk. 2. Afgørelse efter stk. 1 træffes med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren, jf. dog §§ 37-39.


Kontekst: Denne bestemmelse indgår i kapitel 4, afsnittet om støttende indsatser til børn, unge og familier, og præciserer, hvordan kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om de mest hensigtsmæssige støttende indsatser efter § 32, stk. 1, herunder formål og varighed.

 Stk. 3. Ved en afgørelse efter stk. 1 skal kommunalbestyrelsen vælge den eller de støttende indsatser, som bedst kan imødekomme barnets eller den unges særlige behov for støtte. Afgørelsen skal angive formålet med indsatsen og den forventede varighed.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge, og præciserer, at støttende indsatser kan iværksættes på baggrund af en afdækning, en børnefaglig undersøgelse eller en ungefaglig undersøgelse, eller sideløbende hermed.

 Stk. 4. Støttende indsatser efter stk. 1 kan iværksættes på grundlag af en afdækning eller en børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov, jf. §§ 19 og 20 i denne lov, eller en ungefaglig undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller sideløbende hermed.


Dette afsnit omhandler støttende indsatser til børn, unge og deres familier, herunder muligheden for at træffe afgørelse om indsatser over for kommende forældre under graviditeten, når det er af væsentlig betydning for barnets behov efter fødslen.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal under en kommende mors graviditet med samtykke fra de kommende forældre træffe afgørelse om indsatser efter stk. 1, nr. 2, 3, 5, 6 eller 8, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til barnets særlige behov for støtte efter fødslen. Afgørelsen efter 1. pkt. træffes over for de kommende forældre. Støttende indsatser over for kommende forældre efter 1. pkt. kan iværksættes på grundlag af en afdækning eller undersøgelse efter §§ 25 og 26 eller sideløbende hermed.


Kapitel 4, afsnit om hjælp og støtte til børn og unge med stofmisbrug, herunder behandlingsgaranti og iværksættelse af social behandling.

 § 33. Kommunalbestyrelsen skal senest 14 dage efter en henvendelse fra et barn eller en ung under 18 år eller forældrene iværksætte social behandling, jf. § 101, stk. 1, i lov om social service, af barnets eller den unges stofmisbrug, når barnet eller den unge har alvorlige sociale og adfærdsmæssige problemer på grund af stofmisbruget, der medfører, at barnet eller den unge ikke kan fungere i forhold til familie, uddannelse, arbejde eller skole.


Dette afsnit omhandler behandlingsgaranti for børn og unge med stofmisbrug og beskriver, at afgørelse om social behandling af stofmisbrug skal træffes med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år.

 Stk. 2. Afgørelse om stofmisbrugsbehandling efter stk. 1 træffes med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og præciserer brugen af gavekort som en støtteforanstaltning i forbindelse med social behandling af børn og unge med stofmisbrug, herunder dem, der modtager indsats efter § 32, stk. 1, behandling efter § 33 eller er anbragt efter § 46 eller § 47.

 § 34. Kommunalbestyrelsen kan anvende gavekort som led i social behandling af et barn eller en ung med et stofmisbrug, der får en indsats efter § 32, stk. 1, behandling efter § 33 eller er anbragt efter §§ 46 eller 47, med henblik på at fastholde barnet eller den unge i behandlingen.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn, unge og deres familier, og præciserer definitionen af gavekort, der kan anvendes som led i social behandling af børn og unge med stofmisbrug efter § 34.

 Stk. 2. Ved gavekort forstås et elektronisk eller fysisk tilgodebevis på et bestemt beløb til at kunne købe varer i en forretning.


Kontekst: Regler om anvendelse af gavekort som led i social behandling af børn og unge med stofmisbrug, herunder økonomiske konsekvenser for modtageren af offentlige ydelser.

 Stk. 3. Gavekort efter stk. 1 kan modtages, uden at værdien heraf fradrages i forsørgelsesydelser eller andre indkomstafhængige offentlige ydelser.


Dette afsnit omhandler anvendelsen af gavekort som led i social behandling af børn og unge med stofmisbrug, herunder regler for udstedelse, formål og finansiering, og indgår i kapitel 4 om hjælp og støtte efter barnets lov.

 Stk. 4. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om anvendelse af gavekort efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler muligheden for kommunalbestyrelsen at yde økonomisk støtte til forældre til dækning af udgifter relateret til konsulentbistand og prævention, som en del af den samlede hjælpeindsats efter barnets lov.

 § 35. Når kommunalbestyrelsen vurderer, at det kan imødekomme barnets eller den unges behov for støtte, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om at yde økonomisk støtte til forældremyndighedsindehaveren til dækning af følgende udgifter:
1) Udgifter i forbindelse med konsulentbistand, jf. § 30, stk. 1, nr. 1.
2) Udgifter i forbindelse med prævention.


Dette afsnit omhandler betingelserne for økonomisk støtte til forældre til dækning af udgifter til konsulentbistand, hvor støtten er betinget af forældrens økonomiske forhold.

 Stk. 2. Støtte efter stk. 1, nr. 1, er betinget af, at forældremyndighedsindehaveren ikke selv har tilstrækkelige midler til dækning af udgifterne.


Dette afsnit omhandler økonomisk støtte til børn og unge med særlige behov, herunder muligheden for at yde støtte til fritidsaktiviteter som led i det forebyggende arbejde, og præciserer, at afgørelser herom ikke kan klages.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan som led i det forebyggende arbejde beslutte at tilbyde økonomisk støtte til fritidsaktiviteter til børn og unge, der har behov for særlig støtte. Kommunalbestyrelsen kan fastsætte kriterier for tildeling af støtte efter 1. pkt. Kommunalbestyrelsens afgørelse om tildeling af støtte til fritidsaktiviteter kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og præciserer betingelserne for, hvornår kommunalbestyrelsen kan yde økonomisk støtte til forældremyndighedsindehaveren til dækning af specifikke udgifter, der er forbundet med støttende indsatser, anbringelse uden for hjemmet eller foranstaltninger til at undgå anbringelse eller fremskynde hjemgivelse.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om at yde økonomisk støtte til forældremyndighedsindehaveren til dækning af følgende udgifter, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til et barns eller en ungs særlige behov for støtte:
1) Udgifter i forbindelse med støttende indsatser efter § 32, stk. 1, i denne lov eller foranstaltninger efter § 13 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
2) Udgifter i forbindelse med en anbringelse efter §§ 46 eller 47 i denne lov eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
3) Udgifter, der erstatter en ellers mere indgribende og omfattende indsats efter § 32, stk. 1, eller §§ 46 eller 47 i denne lov eller efter §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
4) Udgifter, der bevirker, at en anbringelse uden for hjemmet kan undgås, eller at en hjemgivelse kan fremskyndes.
5) Udgifter, der kan bidrage til en stabil kontakt mellem forældre og barn under barnets anbringelse uden for hjemmet.


Dette afsnit omhandler betingelserne for ydelse af økonomisk støtte til forældremyndighedsindehaveren til dækning af udgifter forbundet med støttende indsatser, anbringelse uden for hjemmet eller andre indsatsforanstaltninger, der imødekommer barnets eller den unges særlige behov.

 Stk. 5. Støtte efter stk. 4, nr. 1-3, kan kun ydes, når forældremyndighedsindehaveren ikke selv har tilstrækkelige midler til at dække udgifterne.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og præciserer kommunalbestyrelsens mulighed for at yde støtte til forældrenes transportudgifter i forbindelse med møder relateret til barnets eller den unges sagsbehandling, som en del af den samlede indsats efter barnets lov.

 § 36. Kommunalbestyrelsen i barnets eller den unges handlekommune kan yde støtte til dækning af udgifter til forældres transport i forbindelse med møder i barnets handlekommune.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge, og præciserer under hvilke omstændigheder kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om støttende indsatser uden forældrenes samtykke, når det er i barnets eller den unges bedste.

 § 37. Må det anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til et barns eller en ungs særlige behov for støtte, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse efter § 32, stk. 1, nr. 1, 3 og 5, for så vidt angår behandling af barnet eller den unge, selv om forældremyndighedsindehaveren ikke samtykker, når formålet med indsatsen skønnes at kunne opnås uanset det manglende samtykke.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og beskriver de forhold, der skal være opfyldt for, at kommunalbestyrelsen kan pålægge forældre at træffe konkrete foranstaltninger til at sikre barnets eller den unges udvikling, når der er risiko for, at udviklingen er i fare på grund af manglende opfyldelse af forældreansvaret.

 § 38. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om at meddele forældremyndighedsindehaveren et forældrepålæg, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare, og det vurderes at bero på, at forældremyndighedsindehaveren ikke lever op til sit forældreansvar.


Dette afsnit indgår i kapitel 4 om hjælp og støtte og præciserer de forudsætninger, der skal være opfyldt for, at kommunalbestyrelsen kan pålægge forældre at træffe bestemte foranstaltninger til støtte for deres barn eller unge, når der er risiko for, at barnets eller den unges udvikling er i fare på grund af manglende opfyldelse af forældreansvaret.

 Stk. 2. Meddelelse af et forældrepålæg forudsætter, at der foreligger oplysninger om et eller flere af følgende forhold:
1) Barnet eller den unge har ulovligt skolefravær, eller undervisningspligten opfyldes i øvrigt ikke.
2) Barnet eller den unge er mistænkt eller sigtet for en overtrædelse af straffeloven, lov om euforiserende stoffer, lov om våben og eksplosivstoffer m.v. eller lov om knive og blankvåben m.v. eller er mistænkt eller sigtet for anden kriminalitet af et vist omfang eller en vis grovhed.
3) Barnet eller den unge har udvist en utryghedsskabende adfærd på steder, hvortil der er almindelig adgang.
4) Barnet eller den unge har alvorlige adfærds- eller tilpasningsproblemer.
5) Forældremyndighedsindehaveren nægter at samarbejde med de relevante myndigheder om løsningen af barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit indgår i kapitel 4 om hjælp og støtte og præciserer de konkrete handlepligter, der kan indgå i et forældrepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge forældre, når der er risiko for, at et barns eller en unges udvikling er i fare på grund af manglende opfyldelse af forældreansvaret.

 Stk. 3. Et forældrepålæg skal angive en eller flere konkrete handlepligter for forældremyndighedsindehaveren, som skal være egnede til at bidrage til en løsning af barnets eller den unges problemer, og som står i rimeligt forhold til formålet. Det kan herunder fastsættes, at forældremyndighedsindehaveren skal gøre følgende:
1) Sikre barnets eller den unges fremmøde i skolen ved personligt at følge barnet eller den unge i skole.
2) Deltage i forældremøder og konsultationer om barnets eller den unges skolegang.
3) Sikre barnets eller den unges deltagelse i konkrete fritidsaktiviteter ved at følge barnet eller den unge til det pågældende sted.
4) Sikre, at barnet eller den unge er hjemme på et nærmere fastsat tidspunkt eller i et nærmere fastsat tidsrum.
5) Deltage i et af kommunen tilbudt forældreprogram.
6) Deltage i møder med relevante myndigheder om løsningen af barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit er en del af kapitel 4 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn, unge og deres familier. Det konkrete afsnit indgår i paragraffen om forældrepålæg (§ 38) og beskriver, at kommunen kan iværksætte bestemte støttende indsatser over for barnet eller den unge, selv om forældrene ikke samtykker, hvis der er truffet afgørelse om forældrepålæg og formålet med indsatsen vurderes at kunne opnås alligevel.

 Stk. 4. Er der truffet afgørelse om forældrepålæg efter stk. 1, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse efter § 32, stk. 1, om at iværksætte støttende indsatser efter § 32, stk. 1, nr. 1-3, 5 og 8, selv om forældremyndighedsindehaveren ikke samtykker, når det vurderes, at formålet med indsatsen vil kunne opnås uanset det manglende samtykke, jf. dog § 54, stk. 3, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit er en del af kapitel 4 i barnets lov, der omhandler hjælp og støtte til børn og unge. Det konkrete afsnit indgår i paragraffen om forældrepålæg (§ 38), som kan pålægges, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare på grund af forældrenes manglende opfyldelse af forældreansvaret. Afsnittet præciserer varigheden af et forældrepålæg og muligheden for forlængelse.

 Stk. 5. Afgørelse om forældrepålæg træffes for en afgrænset periode af højst 12 måneders varighed. Forældrepålægget kan forlænges med højst 6 måneder ad gangen.


Dette afsnit er en del af kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn, unge og deres familier, og mere specifikt en del af paragraf 38 om forældrepålæg. Afsnittet handler om de konsekvenser, forældremyndighedsindehaveren kan møde, hvis et forældrepålæg ikke overholdes, herunder påvirkning af økonomiske ydelser som børne- og ungeydelse og boligstøtte.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen skal oplyse forældremyndighedsindehaveren om, at overholdelse af pålægget er en betingelse for at modtage børne- og ungeydelse, jf. lov om en børne- og ungeydelse, og for, at det pågældende barn eller den pågældende unge medregnes ved beregningen af boligstøtten, jf. lov om individuel boligstøtte.


Dette afsnit er en del af kapitel 4 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge. Det konkrete afsnit indgår i paragraffen om forældrepålæg (§ 38) og beskriver de konsekvenser, der følger, hvis en forælder ikke efterlever et pålæg, herunder at kommunalbestyrelsen skal træffe en afgørelse om manglende efterlevelse, som gælder i et kvartal.

 Stk. 7. Vurderer kommunalbestyrelsen, at forældremyndighedsindehaveren ikke efterlever et forældrepålæg efter stk. 1, og at den manglende efterlevelse ikke beror på undskyldelige omstændigheder, skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om dette. Afgørelsen er gældende for 1 kvartal.


Dette afsnit er en del af kapitel 4 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge. Det konkrete afsnit indgår i paragraffen om forældrepålæg (§ 38), hvor det beskriver, at kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om, at et forældrepålæg ophører, hvis baggrundsforholdene ikke længere er til stede eller hvis pålægget ikke længere er hensigtsmæssigt til at løse barnets eller den unges problemer.

 Stk. 8. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om bortfald af pålægget, hvis kommunalbestyrelsen vurderer, at forholdet, der lå bag pålægget, ikke længere eksisterer, eller at forældrepålægget ikke længere er egnet til at løse barnets eller den unges problemer.


Kapitel 4, afsnit om støttende indsatser til børn, unge og familier, hvor der fastsættes regler for børne- og ungepålæg som en indsats over for børn og unge med adfærdsproblemer, når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt.

 § 39. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om at meddele et barn eller en ung i alderen 10-17 år et børne- og ungepålæg, når barnet eller den unge har adfærdsproblemer eller udviser negativ adfærd af en sådan karakter, at der er risiko for, at barnets eller den unges udvikling er i fare, og når det vurderes, at et frivilligt samarbejde med barnet eller den unge og forældremyndighedsindehaveren om støtte efter § 32 ikke er tilstrækkeligt til at afhjælpe barnets eller den unges problemer, jf. dog §§ 12 og 13 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Afgørelsen om børne- og ungepålæg kan træffes uden forældremyndighedsindehaverens samtykke.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, afsnittet om "Børne- og ungepålæg", og specificerer de forudsætninger, der skal være opfyldt for, at kommunalbestyrelsen kan pålægge et barn eller en ung at gennemføre bestemte foranstaltninger, når der er risiko for, at barnets eller den unges udvikling er i fare, og frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt.

 Stk. 2. Meddelelse af et børne- og ungepålæg forudsætter, at der foreligger oplysninger om et eller flere af følgende forhold:
1) Barnet eller den unge har ulovligt skolefravær, eller undervisningspligten opfyldes i øvrigt ikke.
2) Barnet eller den unge er mistænkt eller sigtet for en overtrædelse af straffeloven, lov om euforiserende stoffer, våbenloven eller knivloven eller er mistænkt eller sigtet for anden kriminalitet af et vist omfang eller en vis grovhed.
3) Barnet eller den unge har udvist en utryghedsskabende adfærd på steder, hvortil der er almindelig adgang.
4) Barnet eller den unge har alvorlige adfærds- eller tilpasningsproblemer.
5) Barnet eller den unge nægter at samarbejde med de relevante myndigheder om løsningen af barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit indgår i kapitel 4 om "Hjælp og støtte" og præciserer de konkrete handlepligter, der kan indgå i et børne- og ungepålæg efter § 39, når et barn eller en ung har adfærdsproblemer, og et frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt.

 Stk. 3. Et børne- og ungepålæg skal angive en eller flere konkrete handlepligter for barnet eller den unge, som vurderes at være egnede til at bidrage til en løsning af barnets eller den unges problemer, og som står i rimeligt forhold til formålet. Det kan herunder fastsættes, at barnet eller den unge skal gøre følgende:
1) Modtage en eller flere støttende indsatser efter § 32, stk. 1, nr. 1, 3-5, og 8.
2) Undlade at færdes frem og tilbage eller tage ophold i et nærmere geografisk afgrænset område.
3) Være hjemme på et nærmere fastsat tidspunkt eller i et nærmere fastsat tidsrum.
4) Bidrage til at genoprette forrettet skade.
5) Deltage i andre aktiviteter med genoprettende formål, herunder udføre samfundsnyttigt arbejde.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge, og præciserer, at kommunalbestyrelsen kan iværksætte bestemte støttende indsatser uden forældrenes samtykke, når der er truffet afgørelse om børne- og ungepålæg efter § 39, og det vurderes, at indsatsen kan opnå sit formål alligevel.

 Stk. 4. Er der truffet afgørelse om børne- og ungepålæg efter stk. 1, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse efter § 32, stk. 1, om at iværksætte støttende indsatser efter § 32, stk. 1, nr. 1, 3-5 eller 8, selv om forældremyndighedsindehaveren ikke samtykker, når det vurderes, at formålet med indsatsen vil kunne opnås uanset det manglende samtykke.


Dette afsnit indgår i kapitel 4 om "Hjælp og støtte" og præciserer, at reglerne om varighed, forlængelse og bortfald af forældrepålæg også gælder for børne- og ungepålæg, som er truffet efter § 39, stk. 1.

 Stk. 5. § 38, stk. 5 og 8, finder tilsvarende anvendelse på børne- og ungepålæg efter stk. 1.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, afsnittet om børne- og ungepålæg, og præciserer, at kommunalbestyrelsen skal overveje, om der samtidig med et børne- og ungepålæg bør træffes afgørelse om et forældrepålæg efter § 38, når et barn eller en ung har adfærdsproblemer, der kan true deres udvikling.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen skal ved afgørelse om børne- og ungepålæg efter stk. 1 overveje, om der samtidig bør træffes afgørelse om forældrepålæg efter § 38.


Dette afsnit er en del af kapitel 4 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge. Afsnittet vedrører børne- og ungepålæg, der kan pålægges børn og unge i alderen 10-17 år, når de har adfærdsproblemer, og hvor et frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt. Stk. 7 beskriver kommunens pligt til at underrette politiet, hvis pålægget ikke overholdes, og anmode om bistand til at fuldbyrde afgørelsen.

 Stk. 7. Overholder barnet eller den unge ikke et børne- og ungepålæg, skal kommunalbestyrelsen, når det vurderes relevant, straks underrette politiet og anmode om bistand til kommunens udøvelse af beføjelser efter § 139.


Dette afsnit er en del af kapitel 4 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge, og specifikt indgår i paragraffen om børne- og ungepålæg (§ 39). Afsnittet handler om kommunens mulighed for at pålægge en ung mellem 10 og 17 år konkrete forpligtelser, når denne har adfærdsproblemer, og omfatter bestemmelser om politiets bistand ved gennemførelse af sådanne pålæg.

 Stk. 8. Social- og boligministeren kan efter forhandling med justitsministeren fastsætte nærmere regler om politiets bistand til kommunerne i forbindelse med gennemførelse af børne- og ungepålæg.


Dette afsnit indgår i kapitel 1, der omhandler formål og anvendelsesområde i barnets lov, og specificerer, hvilke sager børn og unge over 10 år har ret til at deltage i beslutningsprocessen om, herunder indsatser, anbringelse, hjemgivelse og klage.

 § 3. Børn og unge, der er fyldt 10 år, udøver partsbeføjelser i følgende sager:
1) Indsatser efter § 32, stk. 1.
2) Børne- og ungepålæg efter § 39.
3) Anbringelse uden for hjemmet efter § 46.
4) Valg af anbringelsessted efter § 52.
5) Behandling og uddannelse m.v. efter § 97, stk. 2.
6) Hjemgivelse og hjemgivelsesperiode efter § 100, stk. 1.
7) Samvær og kontakt efter § 104, stk. 2-4.
8) Ungestøtte efter §§ 114-116 og opretholdt anbringelse efter § 120, der træffes i medfør af § 111 og § 112, stk. 3, inden den unge fylder 18 år.
9) Sager, der behandles efter §§ 142, 143, 146-148 og 151.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, "Hjælp og støtte", og omhandler særlige forhold, hvor kommunen kan iværksætte lægelig undersøgelse eller behandling af et barn eller en ung uden forældrenes samtykke, når der er tale om alvorlig sundhedsfare.

 § 40. Undlader forældremyndighedsindehaveren at lade et barn eller en ung undersøge eller behandle for en livstruende sygdom eller en sygdom, der udsætter barnet eller den unge for betydelig og varigt nedsat funktionsevne, kan børne- og ungeudvalget træffe afgørelse om at gennemføre undersøgelsen eller behandlingen.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer barnets ret til at modtage psykologisk behandling uden forældres samtykke i særlige situationer med baggrund i vold, misbrug eller andre alvorlige familiemæssige problemer.

 § 41. Børn og unge, der er fyldt 12 år, har ret til at opsøge og modtage behandling af en psykolog eller en psykoterapeut som følge af forældres misbrugsproblemer, psykiske sygdom, konfliktfyldte samlivsophævelse eller overgreb mod barnet eller den unge, eller som følge af at barnet eller den unge har oplevet fysisk eller psykisk vold i nære relationer, i regi af civilsamfundsorganisationer uden forældremyndighedsindehaverens samtykke.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, afsnittet "Behandling af psykolog eller psykoterapeut", og præciserer, under hvilke omstændigheder samtykke fra forældre er påkrævet, når et barn under 12 år tilbydes psykologbehandling som følge af vold i nære relationer.

 Stk. 2. Ved fælles forældremyndighed kræves kun samtykke fra den ene forældremyndighedsindehaver, når et barn under 12 år tilbydes behandling af en psykolog i offentligt eller privat regi eller i regi af civilsamfundsorganisationer, som følge af at barnet har oplevet fysisk eller psykisk vold i nære relationer.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, afsnittet "Behandling af psykolog eller psykoterapeut", og præciserer kravene til civilsamfundsorganisationer om at sikre, at de ansatte psykologer og psykoterapeuter har den nødvendige faglige kompetence og uddannelse til at behandle børn og unge i organisationens målgruppe.

 Stk. 3. Den enkelte civilsamfundsorganisation skal påse, sikre og kunne dokumentere, at de psykologer og psykoterapeuter, der udfører behandling efter stk. 1 og 2 af børn og unge, har de fornødne faglige kompetencer og den fornødne uddannelse og indsigt til at kunne varetage behandlingen af civilsamfundsorganisationens målgruppe.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, afsnittet "Behandling af psykolog eller psykoterapeut", og præciserer betingelserne for, hvornår samtykke fra forældre er nødvendigt, når et barn eller en ung på 12 år eller derover tilbydes psykologbehandling som følge af vold i nære relationer.

 Stk. 4. Ved fælles forældremyndighed kræves kun samtykke fra den ene forældremyndighedsindehaver, når et barn eller en ung, der er fyldt 12 år, tilbydes behandling af en psykolog i offentligt eller privat regi, som følge af at barnet eller den unge har oplevet fysisk eller psykisk vold i nære relationer.


Kapitel 4, afsnit om privat familiepleje m.v., der regulerer betingelser for modtagelse af børn i privat familiepleje og krav om kommunal tilladelse.

 § 42. Ingen må modtage et barn under 14 år til døgnophold i privat familiepleje i en sammenhængende periode ud over 3 måneder uden at have tilladelse dertil fra kommunalbestyrelsen i den stedlige kommune.


Kapitel 4, afsnit om privat familiepleje, der regulerer betingelser for tilladelse til privat døgnophold af børn under 14 år.

 Stk. 2. Tilladelse til privat familiepleje kan kun udstedes, når det efter en undersøgelse af familieplejen må antages, at opholdet vil være til gavn for barnet. Ved udstedelse af tilladelsen skal kommunen gøre forældremyndighedsindehaveren opmærksom på bestemmelserne i stk. 4.


Kapitel 4, § 42, stk. 3, om private familiepleje, hvor det fastslås, at forældremyndighedsindehaveren har ansvar for at sikre, at den private familiepleje har gyldig tilladelse.

 Stk. 3. Det påhviler forældremyndighedsindehaveren at sikre sig, at den private familiepleje har fornøden tilladelse til privat familiepleje.


Dette afsnit er en del af kapitel 4, som omhandler hjælp og støtte til børn, unge og deres familier, og mere specifikt paragraf 42, der vedrører privat familiepleje. Afsnittet beskriver børne- og ungeudvalgets beføjelser til at forhindre flytning eller hjemtagelse fra privat familiepleje, hvis det anses skadeligt for barnet eller den unge, og fastslår, at der skal indhentes udtalelse fra den stedlige kommune før afgørelsen træffes.

 Stk. 4. Børne- og ungeudvalget i barnets eller den unges handlekommune kan efter begæring af plejeforældrene eller barnet eller den unge beslutte, at et barn eller en ung ikke må flyttes eller hjemtages fra en privat familiepleje, såfremt det må antages at skade barnet eller den unge. Forud for afgørelsen indhentes en udtalelse fra den stedlige kommune.


Dette afsnit er en undtagelsesbestemmelse i reglerne om privat familiepleje og gælder, når barnet eller den unge har døgnophold hos den forælder, som ikke har forældremyndigheden.

 Stk. 5. Stk. 1-4 gælder ikke i tilfælde, hvor kun den ene af forældrene har forældremyndigheden, men barnet eller den unge får døgnophold hos den anden af forældrene.


Dette afsnit indgår i kapitel 4, der omhandler hjælp og støtte til børn og unge, og mere specifikt i paragraffen § 42 om privat familiepleje m.v., hvor det fastsættes, at private døgnplejehjem for børn og unge under 18 år kræver tilladelse fra kommunalbestyrelsen og er underlagt kommunalt tilsyn.

 Stk. 6. Døgnplejehjem, der modtager børn og unge under 18 år, og som drives af private uden offentlige midler, må kun oprettes og drives med tilladelse af kommunalbestyrelsen i den stedlige kommune. Kommunalbestyrelsen i den stedlige kommune fører tilsyn med forholdene i døgnplejehjemmet.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og specificerer de typer anbringelsessteder, som kommunalbestyrelsen kan vælge mellem, når et barn eller en ung skal anbringes uden for hjemmet efter reglerne i barnets lov.

 § 43. Børn og unge kan anbringes på følgende anbringelsessteder:
1) Almene plejefamilier.
2) Forstærkede plejefamilier.
3) Specialiserede plejefamilier.
4) Netværksplejefamilier.
5) Egne værelser, kollegier eller kollegielignende børne- og ungehjem.
6) Børne- og ungehjem, jf. stk. 3.
7) Pladser på efterskoler, frie fagskoler og frie grundskoler med kostafdeling.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer betingelserne for, at et anbringelsessted skal være godkendt, før der kan træffes afgørelse om støtteophold eller anbringelse efter lov om barnets lov eller lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.

 Stk. 2. Det er en betingelse for, at der kan træffes afgørelse om støtteophold til eller anbringelse af børn og unge efter § 32, stk. 1, nr. 7, § 46, stk. 1, eller § 47, stk. 1, i denne lov eller efter § 19, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet på et anbringelsessted, at anbringelsesstedet er godkendt efter § 58, stk. 1, eller § 65, stk. 1, i denne lov eller efter § 5 i lov om socialtilsyn.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer, hvordan børne- og ungehjem kan oprettes og drives som forskellige typer døgninstitutioner eller opholdssteder.

 Stk. 3. Børne- og ungehjem kan oprettes og drives som døgninstitutioner, herunder delvis lukkede døgninstitutioner, delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner, sikrede døgninstitutioner og særligt sikrede afdelinger, eller som opholdssteder for børn og unge.


Dette afsnit omhandler oprettelse og drift af døgninstitutioner som anbringelsessteder for børn og unge, herunder hvilke myndigheder eller institutioner der kan drive dem, og indgå driftsaftaler herom.

 Stk. 4. Døgninstitutioner efter stk. 3 kan oprettes og drives af kommuner, jf. § 12, eller af regioner, jf. § 13, stk. 1, nr. 2 og 3, og § 13, stk. 6, eller som selvejende institutioner, som kommunalbestyrelsen eller regionsrådet indgår driftsaftale med.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer formålet med indsatsen på anbringelsessteder, herunder plejefamilier og børne- og ungehjem, som er godkendt efter lovens regler.

 § 44. Formålet med indsatsen på anbringelsessteder efter § 43, stk. 1, nr. 1-4 og 6, er at varetage omsorg og sikre tryghed, trivsel og udvikling for de anbragte børn og unge. Anbringelsessteder efter § 43, stk. 1, nr. 1-4 og 6, skal arbejde målrettet med at understøtte udvikling i gode sociale fællesskaber, læring, uddannelse, beskæftigelse og forebyggelse af kriminalitet for de anbragte børn og unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer, hvilke former for omsorg, støtte og behandling der ydes under forskellige typer anbringelse eller ophold uden for hjemmet.

 § 45. Barnet, den unge, forældrene eller de kommende forældre modtager omsorg, personlig støtte, socialpædagogisk rådgivning og behandling under følgende:
1) En familieanbringelse efter § 32, stk. 1, nr. 6.
2) Et støtteophold efter § 32, stk. 1, nr. 7.
3) Et døgnophold efter §§ 46 eller 47, § 114, stk. 1, nr. 1 eller 3, eller § 120, stk. 1.
4) Et døgnophold efter § 13, stk. 1, nr. 5 eller 6, eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer, at der ud over almindelig omsorg og støtte kan ydes særlig behandling og terapi, hvis det er nødvendigt for det anbragte barns eller unges trivsel og udvikling.

 Stk. 2. Ved særlige behov kan der endvidere foretages undersøgelser og observation og ydes terapi eller anden behandling.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer, at et støtteophold i henhold til § 32, stk. 1, nr. 7, der ydes under et døgnophold, regnes som en del af den samlede ydelse til omsorg og støtte under anbringelsen.

 Stk. 3. Et støtteophold, jf. § 32, stk. 1, nr. 7, som ydes under et døgnophold, indgår som en ydelse efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet med samtykke og indgår i kapitel 5, som vedrører anbringelse af børn og unge. Afsnittet beskriver betingelserne for, at kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om anbringelse, når forældre og ung (over 15 år) giver samtykke, og at anbringelsen skal være begrundet i barnets eller den unges særlige behov for støtte.

 § 46. Kommunalbestyrelsen kan med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, træffe afgørelse om, at barnet eller den unge anbringes uden for hjemmet på et anbringelsessted, jf. § 43, stk. 1, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til barnets eller den unges særlige behov for støtte, jf. dog § 54, stk. 3, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Afgørelsen skal angive formålet med anbringelsen og den forventede varighed.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet med samtykke, og præciserer, at samtykket fra forældremyndighedsindehaveren og den unge på 15 år skal omfatte anbringelsens formål.

 Stk. 2. Samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, skal omfatte formålet med anbringelsen.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet med samtykke, og præciserer betingelserne for, hvornår en sådan anbringelse kan træffes, herunder kravet om en børnefaglig eller ungefaglig undersøgelse.

 Stk. 3. Der kan kun træffes afgørelse efter stk. 1 efter gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 20 i denne lov, eller en ungefaglig undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Der kan dog, hvis særlige forhold taler for det, træffes afgørelse om foreløbig eller akut anbringelse efter stk. 1 sideløbende med gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 20 i denne lov, eller en ungefaglig undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet med samtykke og særligt muligheden for at træffe afgørelse om anbringelse af et ufødt barn umiddelbart efter fødslen, baseret på en undersøgelse af de kommende forældres forhold og med deres samtykke, når det er af væsentlig betydning for barnets behov for støtte.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen kan på baggrund af en undersøgelse efter § 26 med samtykke fra de kommende forældre træffe en afgørelse efter stk. 1 om, at det ufødte barn umiddelbart efter fødslen anbringes uden for hjemmet, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til det ufødte barns behov for støtte.


Kapitel 5, "Anbringelse", omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, herunder betingelserne for anbringelse med og uden samtykke. Dette afsnit, § 47, beskriver de situationer, hvor børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om anbringelse uden forældrenes eller den unges samtykke, når der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 § 47. Børne- og ungeudvalget kan uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, træffe afgørelse om, at barnet eller den unge anbringes uden for hjemmet, når der er en åbenbar risiko for, at barnets eller den unges sundhed eller udvikling lider alvorlig skade på grund af følgende, jf. dog stk. 5:
1) Utilstrækkelig omsorg for eller behandling af barnet eller den unge.
2) Overgreb, som barnet eller den unge har været udsat for.
3) Misbrugsproblemer, kriminel adfærd eller andre svære sociale vanskeligheder hos barnet eller den unge.
4) Andre adfærds- eller tilpasningsproblemer hos barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet uden samtykke, og præciserer betingelserne for, hvornår en sådan anbringelse kan ske, herunder kravet om en begrundet formodning om, at problemerne ikke kan løses i hjemmet efter gennemført undersøgelse.

 Stk. 2. Der kan kun træffes en afgørelse efter stk. 1, når der er begrundet formodning om, at problemerne ikke kan løses under barnets eller den unges fortsatte ophold i hjemmet efter gennemførelse af en undersøgelse, jf. §§ 20 eller 26 i denne lov, eller en ungefaglig undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Afgørelsen skal angive formålet med anbringelsen og den forventede varighed.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer under hvilke omstændigheder børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om anbringelse uden samtykke, selv når der er givet samtykke til frivillig anbringelse.

 Stk. 3. Børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om, at barnet eller den unge skal anbringes uden for hjemmet efter stk. 1, selv om forældremyndighedsindehaveren og den unge giver samtykke til anbringelse efter § 46, stk. 1, når hensynet til barnet eller den unge på afgørende måde taler for det.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, "Anbringelse", og præciserer særlige vilkår for anbringelse uden for hjemmet for unge over 15 år, hvor den unge selv kan give samtykke til anbringelsen, selvom forældrene ikke gør det, og selvom de almindelige betingelser for anbringelse ikke er opfyldt.

 Stk. 4. Børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om anbringelse af en ung, der er fyldt 15 år, uden for hjemmet, uanset at betingelserne i stk. 1 ikke er opfyldt og at forældremyndighedsindehaveren ikke vil give samtykke til anbringelsen, hvis den unge samtykker. Det er et krav, at anbringelsen må anses for at være af væsentlig betydning for den unges særlige behov og problemerne ikke kan løses under den unges fortsatte ophold i hjemmet.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet. Det indgår i paragraf 47, der beskriver betingelserne for anbringelse uden forældremyndighedsindehaverens samtykke, og præciserer, at børne- og ungeudvalget ikke kan træffe afgørelse i sager, hvor barnet eller den unge allerede er henvist til Ungdomskriminalitetsnævnet.

 Stk. 5. Børne- og ungeudvalget kan ikke træffe afgørelse efter stk. 1-4 i sager om børn og unge, der er henvist til Ungdomskriminalitetsnævnet, jf. §§ 10 og 11 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Kapitel 5, "Anbringelse", omhandler reglerne for anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, herunder anbringelsessteder, procedurer og rettigheder i forbindelse med anbringelse.

 § 48. Et barn eller en ung har ret til at anmode kommunalbestyrelsen om at blive anbragt uden for hjemmet.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer kommunalbestyrelsens forpligtelser, når et barn eller en ung anmoder om anbringelse, herunder vurdering af behov for børnefaglig undersøgelse og mulighed for klage til Ankestyrelsen.

 Stk. 2. Anmoder et barn eller ung om at blive anbragt uden for hjemmet efter stk. 1, skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der af hensyn til barnets eller den unges bedste skal udarbejdes en børnefaglig undersøgelse, jf. § 20, herunder om betingelserne i §§ 46 eller 47 er opfyldt. Træffer kommunalbestyrelsen på baggrund af en anmodning efter stk. 1 afgørelse om hverken anbringelse eller en støttende indsats efter denne lov, kan kommunalbestyrelsens beslutning herom indbringes for Ankestyrelsen. § 144 i denne lov og § 25 i forvaltningsloven finder tilsvarende anvendelse for indbringelse efter 2. pkt.


Dette afsnit finder anvendelse i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og specifikt i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet uden samtykke. § 49 regulerer muligheden for at anbringe et ufødt barn uden for hjemmet umiddelbart efter fødslen, når der er en åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets sundhed eller udvikling på grund af de kommende forældres manglende evner eller ressourcer, og det træffes af børne- og ungeudvalget uden samtykke fra de kommende forældre.

 § 49. Børne- og ungeudvalget kan i helt særlige tilfælde uden samtykke fra de kommende forældre træffe en afgørelse efter § 47, stk. 1, om, at det ufødte barn umiddelbart efter fødslen anbringes uden for hjemmet, når der er en åbenbar risiko for, at det ufødte barns sundhed eller udvikling vil lide alvorlig skade i tiden efter fødslen på grund af de kommende forældres manglende evner eller ressourcer til at tilbyde tilstrækkelig omsorg for eller behandling af barnet.


Dette afsnit er en del af § 49 i kapitel 5, som omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke, og præciserer betingelserne for, at et ufødt barn kan anbringes uden for hjemmet umiddelbart efter fødslen, når der er åbenbar risiko for, at barnets sundhed eller udvikling vil lide alvorlig skade på grund af de kommende forældres manglende evner eller ressourcer.

 Stk. 2. Der kan kun træffes en afgørelse efter stk. 1, når der er begrundet formodning om, at problemerne ikke kan løses inden barnets fødsel eller ved barnets kommende ophold i hjemmet.


Afgørelse om anbringelse af et ufødt barn uden for hjemmet på grund af risiko for alvorlig skade på barnets sundhed eller udvikling efter fødslen, når der ikke er samtykke fra de kommende forældre.

 Stk. 3. Afgørelser efter stk. 1 kan tidligst træffes 3 måneder før kvindens terminsdato.


Dette afsnit fastsætter retten til hjælp og støtte for personer, der lovligt opholder sig i Danmark, herunder børn og unge, uanset forældrenes opholdssituation, og indgår i kapitel 1, som omhandler formålet med og anvendelsesområdet for barnets lov.

 § 4. Enhver, der opholder sig lovligt i Danmark, og som er omfattet af § 1, har ret til hjælp og støtte efter denne lov. Børn og unge, der opholder sig lovligt i Danmark, har ret til hjælp efter denne lov, uanset om barnets eller den unges forældremyndighedsindehaver ikke har lovligt ophold.


Dette afsnit finder anvendelse, når en dansk myndighed ifølge Haagerkonventionen har kompetence til at behandle en sag om anbringelse uden for hjemmet af et barn eller en ung, der opholder sig i udlandet, og fastsætter barnets eller den unges ret til hjælp og støtte efter kapitel 5 i loven.

 Stk. 2. Når en dansk myndighed efter artikel 8 og 9 i Haagerkonventionen af 19. oktober 1996 om kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældreansvar og foranstaltninger til beskyttelse af børn er tillagt kompetence til at behandle en sag om anbringelse uden for hjemmet her i landet af et barn eller en ung, der opholder sig i udlandet, har barnet eller den unge ret til hjælp og støtte efter kapitel 5.


Dette afsnit er en del af kapitel 1, der omhandler formål og anvendelsesområde i barnets lov, og præciserer regler for ydelser til personer, der opholder sig lovligt i Danmark, herunder bestemmelser om midlertidige ophold i udlandet.

 Stk. 3. Social- og boligministeren fastsætter regler om, hvilke ydelser efter denne lov der kan medtages under midlertidige ophold i udlandet, om betingelserne herfor og om, hvem der kan ansøge og indgive klage.


Dette afsnit er en del af kapitel 1 i barnets lov, som omhandler formål og anvendelsesområde, og præciserer undtagelser og muligheder for ydelse af hjælp til børn og unge med særlig tilknytning til Danmark, selvom de ikke har lovligt ophold i landet, eller når danske børn og unge opholder sig i udlandet.

 Stk. 4. Der kan ved aftale med andre stater eller internationale organisationer gives kommunalbestyrelsen mulighed for efter denne lov at yde hjælp til behandling eller pleje m.v. af længere varighed i Danmark af børn og unge, som har særlig tilknytning til landet, men som på ansøgningstidspunktet ikke har ophold i Danmark. Det samme gælder herboende børns og unges behandling eller pleje m.v., når de tager ophold i et andet land, hvortil de pågældende børn og unge har særlig tilknytning.


Dette afsnit omhandler genbehandling af anbringelse uden for hjemmet efter en års frist, når anbringelsen er truffet uden forældremyndighedsindehaverens samtykke efter § 47, og fastsætter regler for fornyet afgørelse af børne- og ungeudvalget.

 § 50. Skal barnet eller den unge fortsat være anbragt uden for hjemmet, ud over 1 år fra at børne- og ungeudvalget har truffet afgørelse efter § 47, skal udvalget træffe fornyet afgørelse herom, jf. dog stk. 2.


Dette afsnit indgår i reglerne om genbehandling af anbringelse uden for hjemmet og præciserer, at fristen for genbehandling forlænges til 2 år, hvis barnet eller den unge allerede har været anbragt uden for hjemmet inden for det seneste år.

 Stk. 2. Har barnet eller den unge været anbragt uden for hjemmet inden for det seneste år før den aktuelle anbringelse, er fristen for genbehandling efter stk. 1 i stedet 2 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, "Anbringelse", og indgår i § 50, der omhandler genbehandling af anbringelse uden for hjemmet. Afsnittet præciserer, hvornår fristen for genbehandling af en anbringelse regnes fra, når sagen er behandlet af Ankestyrelsen eller domstolene.

 Stk. 3. Er sagen efter stk. 1 eller 2 indbragt for Ankestyrelsen eller forelagt domstolene, regnes fristen fra den endelige afgørelse eller dom.


Dette afsnit indgår i reglerne om fornyet behandling af anbringelser uden for hjemmet og beskriver, under hvilke omstændigheder en kortere frist for genbehandling kan fastsættes af børne- og ungeudvalget, Ankestyrelsen eller retten.

 Stk. 4. Børne- og ungeudvalget, Ankestyrelsen eller retten kan uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2 fastsætte en kortere frist for fornyet behandling i udvalget, hvis der er begrundet tvivl om, hvorvidt anbringelsesgrundlaget fortsat vil være til stede henholdsvis 1 og 2 år senere.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer betingelserne for forlængelse af fristen for genbehandling af en anbringelse, når det er i barnets eller den unges bedste.

 Stk. 5. Børne- og ungeudvalget, Ankestyrelsen og retten kan uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2 undtagelsesvis fastsætte en længere frist, når de forhold, der ligger til grund for afgørelsen, med overvejende sandsynlighed må antages også at gælde ud over fristen og hensynet til barnet eller den unge på afgørende måde taler for, at fristen forlænges. For ufødte børn og børn under 1 år kan der dog alene træffes afgørelse om at forlænge fristen til 3 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer, at reglerne om genbehandling af anbringelser også gælder, når Ankestyrelsen træffer afgørelse efter § 151, stk. 3.

 Stk. 6. Stk. 1-5 finder tilsvarende anvendelse ved afgørelser, som Ankestyrelsen træffer efter § 151, stk. 3.