Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at træffe afgørelser uden klage i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder muligheden for at pålægge kommunalbestyrelsen at iværksætte foranstaltninger eller selv træffe afgørelse, når det er nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges bedste.

 Stk. 6. Stk. 1-5 finder tilsvarende anvendelse ved afgørelser, som Ankestyrelsen træffer efter § 65, stk. 3.


Dette afsnit omhandler foranstaltninger til beskyttelse af børn og unge, herunder muligheden for, at børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om lægelig undersøgelse eller behandling uden forældrenes samtykke, når der er risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 § 63. Hvis forældremyndighedsindehaveren undlader at lade et barn eller en ung undersøge eller behandle for en livstruende sygdom eller en sygdom, der udsætter barnet eller den unge for betydelig og varigt nedsat funktionsevne, kan børn og unge-udvalget træffe afgørelse om at gennemføre undersøgelsen eller behandlingen.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke, hvor børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse, hvis der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 Stk. 2. En afgørelse efter stk. 1 kan træffes foreløbigt efter reglerne i § 75, når betingelserne herfor er opfyldt.


Dette afsnit omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet under særlige forhold og indgår i kapitel 11, der vedrører særlig støtte til børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen præciserer, hvornår børn og unge-udvalget kan beslutte anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner eller afdelinger, som en del af de mere indgribende foranstaltninger til beskyttelse af barnets eller den unges sundhed og udvikling.

 § 63 a. Børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner, jf. § 52, stk. 3, nr. 7, jf. § 52, stk. 1, og § 58, når betingelserne i stk. 2 er opfyldt.


Dette afsnit omhandler anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger for børn og unge, og fastsætter betingelserne for, hvornår sådanne anbringelser kan ske uden samtykke, herunder krav om alvorlig risiko for skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 Stk. 2. Delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner for børn og unge mellem 12 og 17 år efter § 66, stk. 1, nr. 7, må alene anvendes, når det er afgørende for den socialpædagogiske behandling at kunne aflåse yderdøre og vinduer i perioder eller at kunne fastholde barnet eller den unge fysisk. Der skal endvidere være risiko for, at barnets eller den unges sundhed eller udvikling lider alvorlig skade på grund af
1) kriminel adfærd hos barnet eller den unge,
2) misbrugsproblemer hos barnet eller den unge eller
3) andre adfærds- eller tilpasningsproblemer hos barnet eller den unge.


Dette afsnit omhandler anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner for børn og unge mellem 12 og 17 år, hvor der er risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling på grund af kriminel adfærd, misbrugsproblemer eller andre alvorlige adfærds- eller tilpasningsproblemer. Bestemmelsen indgår i reglerne om magtanvendelse og andre indgreb i selvbestemmelsesretten i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om de nærmere rammer og vilkår for tilbageholdelse og fastholdelse under den konkrete anbringelse på en delvis lukket døgninstitution eller delvis lukket afdeling på en døgninstitution, jf. §§ 12 og 13 i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge.


Dette afsnit omhandler anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger for børn og unge mellem 12 og 17 år, hvor der er behov for at kunne aflåse yderdøre og vinduer eller foretage fysisk fastholdelse af barnet eller den unge, og hvor der er risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling på grund af kriminel adfærd, misbrugsproblemer eller andre alvorlige adfærds- eller tilpasningsproblemer.

 Stk. 4. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om anvendelsen af og forholdene under en anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner, og at børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om at dispensere fra aldersgrænsen i stk. 2 i særlige situationer i forhold til børn under 12 år.


Dette afsnit omhandler anbringelse af børn og unge på sikrede døgninstitutioner som en særlig form for anbringelse uden for hjemmet, når der er alvorlig risiko for, at barnet eller den unge skader sig selv eller andre, og mindre indgribende foranstaltninger ikke er tilstrækkelige. Afgørelsen træffes af børn og unge-udvalget under strengt definerede betingelser, herunder at det ikke kan afværge skaden på anden måde, og indgår i en bredere ramme af regler om tvangsindsatser og beskyttelse af børns og unges sundhed og udvikling.

 § 63 b. Børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om at anbringe børn og unge mellem 12 og 17 år på sikrede døgninstitutioner, jf. § 52, stk. 3, nr. 7, jf. § 52, stk. 1, og § 58, når betingelserne i stk. 2, nr. 1-3, er opfyldt.


Dette afsnit omhandler betingelserne for anbringelse af børn og unge på sikrede døgninstitutioner, som er en særlig form for anbringelsessted inden for loven om social service, og præciserer hvornår og under hvilke strenge vilkår en sådan anbringelse kan ske.

 Stk. 2. En sikret døgninstitution efter § 66, stk. 1, nr. 7, må alene anvendes til børn og unge, når
1) det er absolut påkrævet for at afværge, at barnet eller den unge skader sig selv eller andre, og risikoen for skade ikke på forsvarlig måde kan afværges ved andre mere lempelige forholdsregler,
2) det i en indledende iagttagelsesperiode er absolut påkrævet for at tilvejebringe et grundlag for den videre socialpædagogiske behandling,
3) det på baggrund af den indledende iagttagelsesperiode efter nr. 2 fastslås, at det er absolut påkrævet, at der iværksættes et længerevarende behandlingsforløb på en sikret afdeling eller døgninstitution,
4) opholdet træder i stedet for varetægtsfængsling, jf. § 765 i lov om rettens pleje,
5) opholdet er led i afsoning, jf. § 78, stk. 2, i lov om fuldbyrdelse af straf m.v., og betingelserne i nr. 1, 2 eller 3 samtidig er opfyldt,
6) opholdet er led i en idømt foranstaltning, jf. § 74 a i straffeloven, eller
7) der er tale om udlændinge under 15 år uden lovligt ophold i Danmark, jf. §§ 36 og 37 i udlændingeloven.


Dette afsnit omhandler anbringelse på sikrede døgninstitutioner for børn og unge mellem 12 og 17 år, herunder betingelserne for, at en sådan anbringelse kan ske, og hvilke situationer der berettiger til overførsel fra en åben til en sikret døgninstitution.

 Stk. 3. Er betingelserne i stk. 2, nr. 1-3, eller § 16, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet opfyldt for et barn eller en ung, der er fyldt 15 år, og som er anbragt på en åben døgninstitution, jf. § 66, stk. 1, nr. 7, hvortil der også er knyttet en sikret døgninstitution, kan lederen af den åbne døgninstitution eller dennes stedfortræder, uanset hvilket anbringelsesgrundlag der ligger til grund for anbringelsen uden for hjemmet, træffe midlertidig beslutning om overførsel til den sikrede døgninstitution. Overførslen kan iværksættes straks. Beslutningen herom skal straks forelægges børn og unge-udvalget i opholdskommunen til afgørelse, jf. stk. 1, jf. § 74, stk. 1, nr. 6.


Dette afsnit omhandler anbringelse på sikrede døgninstitutioner for børn og unge mellem 12 og 17 år, herunder betingelserne for anbringelsen og kommunalbestyrelsens rolle i fastsættelsen af de nærmere rammer og vilkår.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om de nærmere rammer og vilkår under den konkrete anbringelse på en sikret døgninstitution.


Dette afsnit omhandler anbringelse på sikrede døgninstitutioner for børn og unge mellem 12 og 17 år, herunder betingelserne for anbringelse, afgørelseskompetence og rammerne for den konkrete anbringelse.

 Stk. 5. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om anvendelsen af sikrede døgninstitutioner, herunder om kommunalbestyrelsens adgang til at fastsætte de nærmere rammer og vilkår for den konkrete anbringelse, og at børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om at dispensere fra aldersgrænsen i stk. 1 i særlige situationer i forhold til børn under 12 år.


Dette afsnit omhandler anbringelse af børn og unge på særligt sikrede afdelinger som en del af de mere indgribende foranstaltninger i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet, og indgår i kapitlet om anbringelse uden for hjemmet uden samtykke i loven om social service.

 § 63 c. Børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om at anbringe børn og unge mellem 12 og 17 år på særligt sikrede afdelinger, jf. § 52, stk. 3, nr. 7, jf. § 52, stk. 1, og § 58, når betingelserne i stk. 2 er opfyldt.


Dette afsnit omhandler anbringelse på særligt sikrede afdelinger for børn og unge mellem 12 og 17 år, hvor der er tale om særlig voldelig eller psykisk afvigende adfærd, og hvor anbringelse i en almindelig sikret døgninstitution ikke er tilstrækkelig.

 Stk. 2. En særligt sikret afdeling efter § 66, stk. 1, nr. 7, må alene anvendes til børn og unge, når
1) der foreligger et grundlag for anbringelse i en sikret døgninstitution efter § 63 b, stk. 2,
2) anbringelse i en sikret døgninstitution ikke er eller vil være tilstrækkelig, idet barnet eller den unge ved en forudgående særlig voldelig eller psykisk afvigende adfærd har gjort ophold eller fortsat ophold i en sikret afdeling eller døgninstitution uforsvarligt, og
3) der i forhold til barnet eller den unge med psykisk afvigende adfærd foreligger en skriftlig lægefaglig vurdering af, at barnet eller den unge udviser aktuelle symptomer på en diagnose.


Dette afsnit omhandler anbringelse af børn og unge på særligt sikrede afdelinger i døgninstitutioner, herunder betingelserne for, at lederen af en sikret døgninstitution kan træffe midlertidig beslutning om overførsel af en ung på 15 år eller derover til en særligt sikret afdeling, når der er fare for selvrådighed eller alvorlig skade.

 Stk. 3. Er betingelserne i stk. 2 eller § 17, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet opfyldt for et barn eller en ung, der er fyldt 15 år, kan lederen af en sikret døgninstitution eller dennes stedfortræder, uafhængigt af om der på den sikrede døgninstitution er en særligt sikret afdeling, træffe midlertidig beslutning om overførsel til en særligt sikret afdeling. Beslutningen herom skal straks forelægges børn og unge-udvalget i opholdskommunen til afgørelse, jf. stk. 1, jf. § 74, stk. 1, nr. 7.


Dette afsnit omhandler anbringelse på særligt sikrede afdelinger for børn og unge mellem 12 og 17 år med særligt alvorlig adfærd, hvor der er risiko for, at de udviser særlig voldelig eller psykisk afvigende adfærd, og hvor en særligt sikret afdeling er nødvendig af hensyn til sikkerheden.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om de nærmere rammer og vilkår under den konkrete anbringelse på en særligt sikret afdeling.


Dette afsnit omhandler anbringelse på særligt sikrede afdelinger for børn og unge mellem 12 og 17 år med særligt alvorlig adfærd, hvor der er behov for ekstra sikkerhed og behandling. Bestemmelsen indgår i reglerne om magtanvendelse og indgreb i selvbestemmelsesretten i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 5. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om forholdene på og anvendelsen af særligt sikrede afdelinger, herunder om kommunalbestyrelsens adgang til at fastsætte de nærmere rammer og vilkår for den konkrete anbringelse samt om orientering af forældremyndighedens indehaver.


Dette afsnit omhandler fuldbyrdelse af afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder anbringelse uden for hjemmet, forældrepålæg og børne- og ungepålæg, og fastsætter kommunens ansvar for at gennemføre disse afgørelser, herunder med adgang til boligen uden retskendelse i nødstilfælde.

 § 64. Kommunalbestyrelsen har ansvaret for, at afgørelser efter §§ 51, 57 b, 58 og 63, § 68, stk. 2, § 68 a og § 69, stk. 3, i denne lov og efter § 12, § 13, stk. 3 og 4, § 14, stk. 2-4, § 24, stk. 1, jf. § 14, og § 32 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet fuldbyrdes.


Dette afsnit omhandler kommunens beføjelser til at fuldbyrde afgørelser truffet efter reglerne om særlig støtte til børn og unge, herunder anbringelse uden for hjemmet, forældrepålæg og børne- og ungepålæg, og indgår i kapitlet om fuldbyrdelse af afgørelser og adgang til hjemmet i loven om social service.

 Stk. 2. Kommunen har mod behørig legitimation og uden retskendelse adgang til forældremyndighedens indehavers bolig, rum eller gemmer for at eftersøge og medtage et barn eller en ung med henblik på at fuldbyrde de afgørelser, der er nævnt i stk. 1. Kommunen kan hente og bringe barnet eller den unge til stedet, hvor børne- og ungepålægget skal opfyldes, med henblik på at fuldbyrde afgørelser efter § 57 b eller stedet, hvor en straksreaktion, jf. § 12 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller et forbedringsforløb, jf. § 13, stk. 3 eller 4, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, skal gennemføres.


Dette afsnit omhandler fuldbyrdelse af afgørelser truffet i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet og andre foranstaltninger til børn og unge, herunder kommunens adgang til at hente et barn eller en ung fra et anbringelsessted for at fuldbyrde en afgørelse.

 Stk. 3. Kommunen har mod behørig legitimation og uden retskendelse adgang til et anbringelsessted efter § 66, stk. 1, for at eftersøge og medtage et barn eller en ung med henblik på at fuldbyrde en afgørelse efter § 69, stk. 3, eller efter § 24, stk. 1, jf. § 14, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler kommunens adgang til forældrenes bolig i forbindelse med børnefaglige undersøgelser, når der er mistanke om alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling, og forældrene har modarbejdet alternative vurderingsmetoder.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om, at kommunen mod behørig legitimation og uden retskendelse har adgang til forældremyndighedens indehavers bolig og rum, når
1) adgangen til hjemmet sker som led i den børnefaglige undersøgelse efter § 50 eller den ungefaglige undersøgelse efter § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet og må anses for nødvendig for at afgøre, om der er åbenbar risiko for alvorlig skade på et barns eller en ungs sundhed eller udvikling, og
2) forældrene har modarbejdet, at en vurdering af barnets eller den unges støttebehov kan gennemføres med andre mere lempelige foranstaltninger.


Dette afsnit omhandler fuldbyrdelse af afgørelser truffet efter lov om social service, herunder kommunens adgang til bolig og rum samt politiets bistand hertil.

 Stk. 5. Politiet yder bistand til kommunen ved udøvelsen af beføjelser efter stk. 2-4. Social- og indenrigsministeren fastsætter efter aftale med justitsministeren nærmere regler i en bekendtgørelse om politiets bistand til kommunen.


Dette afsnit omhandler fuldbyrdelse af afgørelser truffet af kommunalbestyrelsen og børn og unge-udvalget i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder anbringelse uden for hjemmet, lægelig undersøgelse og behandling uden samtykke samt børne- og ungepålæg.

 Stk. 6. Fuldbyrdelse af afgørelser omfattet af stk. 1 skal ske så skånsomt, som omstændighederne tillader, og med henblik på at sikre barnets eller den unges bedste. Kommunen skal afsøge mulighederne for at opnå forældremyndighedsindehaverens, barnets eller den unges og eventuelt andre familiemedlemmers eller netværkets frivillige medvirken til afgørelsens fuldbyrdelse, medmindre hensynet til barnets eller den unges behov i afgørende grad taler imod.


Dette afsnit omhandler fuldbyrdelse af afgørelser truffet af kommunalbestyrelsen efter lov om social service, herunder kommunens adgang til bolig og rum samt politiets bistand hertil, og indeholder bestemmelser om registrering og rapportering til Ankestyrelsen, når politiet yder bistand ved fuldbyrdelse af afgørelser.

 Stk. 7. Fuldbyrdelse af en afgørelse, jf. stk. 3, hvor politiet yder bistand til kommunen efter stk. 5, skal registreres og indberettes af kommunen til Ankestyrelsen. Der udarbejdes årligt en rapport over anvendelsen af bestemmelsen.


Dette afsnit omhandler fuldbyrdelse af afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder kommunens adgang til bolig og rum samt rapporteringspligt til Ankestyrelsen.

 Stk. 8. Kommunalbestyrelsens afgørelser efter stk. 4 skal registreres og indberettes af kommunen til Ankestyrelsen. Der udarbejdes årligt en rapport over anvendelsen af bestemmelsen.


Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at tage sager om særlig støtte til børn og unge op af egen drift, når kommunalbestyrelsen ikke har foretaget de nødvendige sagsbehandlingsskridt eller truffet afgørelser i overensstemmelse med barnets eller den unges bedste, herunder muligheden for at pålægge kommunalbestyrelsen at handle.

 § 65. Ankestyrelsen kan af egen drift tage sager om særlig støtte til børn og unge op, når det må antages, at en kommunalbestyrelse i en konkret sag ikke har foretaget de fornødne sagsbehandlingsskridt eller ikke har truffet de fornødne afgørelser i overensstemmelse med barnets eller den unges bedste, jf. dog stk. 6. Ankestyrelsen kan da pålægge kommunalbestyrelsen at foretage de fornødne sagsbehandlingsskridt eller at træffe de fornødne afgørelser.


Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at træffe foreløbige afgørelser om foranstaltninger til børn og unge, når kommunalbestyrelsen ikke iværksætter nødvendige foranstaltninger, herunder undtagelser vedrørende børn og unge i forbedringsforløb efter lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.

 Stk. 2. Hvis der er behov for foranstaltninger efter §§ 52 eller 52 a og kommunalbestyrelsen undlader at iværksætte disse i fornødent omfang, kan Ankestyrelsen selv træffe en foreløbig afgørelse om foranstaltninger. Ankestyrelsen kan dog ikke træffe en foreløbig afgørelse efter § 52, stk. 3, nr. 7, når afgørelsen vedrører et barn eller en ung i et forbedringsforløb efter §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Ankestyrelsen skal  orientere Ungdomskriminalitetsnævnet om tilfælde omfattet af 2. pkt. og om afgørelser efter 1. pkt., når afgørelsen vedrører et barn eller en ung, der er i et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at træffe afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge uden klage, herunder anbringelse uden for hjemmet og ændringer i samvær.

 Stk. 3. Ankestyrelsen kan endvidere selv træffe afgørelse efter §§ 51, 58, 63, 68 a og 71.


Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at pålægge kommunalbestyrelsen at gennemføre afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder fastsættelse af tidsfrister, når det er nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges bedste.

 Stk. 4. Ankestyrelsen kan pålægge kommunalbestyrelsen at gennemføre afgørelser efter stk. 1-3 og kan desuden bestemme, at afgørelserne skal gennemføres inden for en nærmere angivet tidsfrist, når det må anses for nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges bedste.


Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at tage sager om særlig støtte til børn og unge op af egen drift, når der er grund til at antage, at kommunalbestyrelsen ikke har handlet i overensstemmelse med barnets eller den unges bedste.

 Stk. 5. Hvis borgere, fagpersoner eller andre har grund til at antage, at kommunalbestyrelsen ikke har foretaget eller truffet de i loven foreskrevne fornødne sagsbehandlingsskridt eller afgørelser i overensstemmelse med barnets eller den unges bedste, kan disse underrette Ankestyrelsen. Ankestyrelsen vurderer herefter, om der er grundlag for at tage sagen op efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler Ankestyrelsens beføjelser til at træffe afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder begrænsninger i forhold til sager, hvor barnet eller den unge er omfattet af lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.

 Stk. 6. Ankestyrelsen kan ikke træffe afgørelse efter stk. 1 og 3 i sager om et barn eller en ung, der er pålagt en straksreaktion, jf. § 12 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller er i et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. I sager omfattet af 1. pkt. kan Ankestyrelsen træffe afgørelse om at pålægge kommunalbestyrelsen at forelægge sagen for Ungdomskriminalitetsnævnet. Ankestyrelsen skal orientere Ungdomskriminalitetsnævnet om afgørelser efter 2. pkt.


Dette afsnit er en del af kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge, og følger umiddelbart efter reglerne om Ankestyrelsens beføjelser uden klage samt før bestemmelsen om anbringelsessteder for børn og unge. Afsnittet markerer en udeladelse af en tidligere paragraf.

 § 65 a. (Udelades)


Dette afsnit omhandler de forskellige typer anbringelsessteder, som kommunalbestyrelsen kan anvise for børn og unge, der skal anbringes uden for hjemmet, og specificerer, hvilke former for plejefamilier, institutioner og andre boligformer, der kan benyttes som anbringelsessted.

 § 66. Anbringelsessteder for børn og unge kan være
1) almene plejefamilier,
2) forstærkede plejefamilier,
3) specialiserede plejefamilier,
4) netværksplejefamilier,
5) egne værelser, kollegier eller kollegielignende opholdssteder,
6) opholdssteder for børn og unge,
7) døgninstitutioner, herunder delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner samt sikrede døgninstitutioner og særligt sikrede afdelinger, eller
8) pladser på efterskoler, frie fagskoler og frie grundskoler med kostafdeling.


Dette afsnit fastlægger, at et anbringelsessted for børn og unge kun kan anvendes, hvis det er godkendt i henhold til specifikke bestemmelser i lov om social service eller lov om socialtilsyn, herunder netværksplejefamilier, egne værelser, kollegier eller pladser på efterskoler m.v.

 Stk. 2. Det er en betingelse for, at der kan træffes afgørelse om anbringelse af børn og unge efter § 52, stk. 3, nr. 4, 5 eller 7, eller efter § 19, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet i et anbringelsessted, at anbringelsesstedet er godkendt efter § 66 b, stk. 1, § 66 e, stk. 1, eller § 66 f, stk. 1, eller efter § 5 i lov om socialtilsyn.


Dette afsnit omhandler anbringelsessteder for børn og unge, herunder døgninstitutioner, og beskriver, hvilke myndigheder eller institutioner der kan oprette og drive disse.

 Stk. 3. Døgninstitutioner kan oprettes og drives af kommuner, jf. § 4, eller af regioner, jf. § 5, stk. 1, nr. 3 og 4, og stk. 7, eller som selvejende institutioner, som kommunalbestyrelsen eller regionsrådet indgår aftale med.


Dette afsnit omhandler valg og typer af plejefamilier ved anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og indgår i kapitel 11 i loven om særlig støtte til børn og unge, som har særlige behov for støtte.

 § 66 a. Ved anbringelse af et barn eller en ung i en plejefamilie skal kommunalbestyrelsen vælge den plejefamilie, der imødekommer barnets eller den unges behov for støtte. Kommunalbestyrelsen kan vælge en netværksplejefamilie, jf. § 66 b, eller en af følgende plejefamilietyper:
1) Almene plejefamilier: familier, der er godkendt til at varetage omsorgen og sikre udvikling og trivsel for børn og unge med lette til moderate støttebehov.
2) Forstærkede plejefamilier: familier, der er godkendt til at varetage omsorgen og sikre udvikling og trivsel for børn og unge med moderate til svære støttebehov.
3) Specialiserede plejefamilier: familier, der er godkendt til at varetage omsorgen og sikre udvikling og trivsel for børn og unge med svære støttebehov.


Dette afsnit omhandler godkendelse af netværksplejefamilier i forbindelse med anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, som en del af de særlige plejefamilieformer defineret i kapitel 11 om særlig støtte til børn og unge.

 § 66 b. Netværksplejefamilier skal være godkendt som konkret egnede i forhold til et bestemt barn eller en bestemt ung af kommunalbestyrelsen i den anbringende kommune.


Dette afsnit omhandler godkendelse og støtte til netværksplejefamilier, herunder krav til uddannelse og økonomisk dækning af omkostninger.

 Stk. 2. Den kommunalbestyrelse, der godkender netværksplejefamilien som konkret egnet, jf. stk. 1, skal i forbindelse med godkendelsen tilbyde plejefamilien et grundkursus i at være plejefamilie.


Dette afsnit omhandler godkendelse af netværksplejefamilier til at modtage et bestemt barn eller en ung, herunder kommunalbestyrelsens ansvar for godkendelse, tilbud om grundkursus, dækning af omkostninger og arbejdsgiverbetingelser.

 Stk. 3. Afgørelser om godkendelse som netværksplejefamilie for et bestemt barn eller en bestemt ung kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit omhandler reglerne for godkendelse og økonomisk dækning af netværksplejefamilier, som er godkendt til at tage imod børn eller unge, der er anbragt uden for hjemmet.

 Stk. 4. Den kommunalbestyrelse, der har godkendt netværksplejefamilien, skal ud over godtgørelse for kost og logi, jf. § 55, stk. 4, dække netværksplejefamiliens øvrige og ekstraordinære omkostninger ved at have barnet eller den unge boende. Op til 20.000 kr. pr. barn eller ung årligt kan dækkes som øvrige omkostninger uden forevisning af dokumentation. Netværksplejefamilier kan efter en konkret vurdering desuden få hel eller delvis hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste.


Dette afsnit omhandler reglerne for godkendelse og støtte til netværksplejefamilier, herunder dækning af omkostninger og tabt arbejdsfortjeneste.

 Stk. 5. Afgørelser om dækning af øvrige og ekstraordinære omkostninger og om dækning af tabt arbejdsfortjeneste kan påklages efter reglerne i kapitel 10 i lov om retssikkerhed og administration på det sociale område.


Dette afsnit omhandler godkendelse af netværksplejefamilier i forbindelse med børn, der tidligere har været midlertidigt placeret i familien efter adoptionsloven, og hvornår en sådan familie kan godkendes som netværksplejefamilie, hvis en adoption ikke gennemføres.

 Stk. 6. En familie, der har haft et barn midlertidigt placeret efter § 32 a i adoptionsloven, kan godkendes som netværksplejefamilie for barnet, hvis retten ophæver Ankestyrelsens afgørelse om adoption efter § 9 i adoptionsloven.


Dette afsnit omhandler reglerne for godkendelse og støtte til netværksplejefamilier, herunder økonomisk dækning af omkostninger og tabt arbejdsfortjeneste, samt ministerens beføjelser til at fastsætte nærmere regler herfor.

 Stk. 7. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om godkendelse, jf. stk. 1, om grundkursus til netværksplejefamilier, om dækning af netværksplejefamiliers omkostninger ved at have et barn eller en ung boende og om beregning og regulering af tabt arbejdsfortjeneste til netværksplejefamilier, jf. stk. 4.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelser til at sikre, at plejefamilier, som har et barn eller en ung anbragt hos sig, modtager den nødvendige efteruddannelse, supervision, rådgivning og vejledning under anbringelsesperioden, som en del af den samlede indsats for børn og unge med særlige behov.

 § 66 c. Når der er truffet afgørelse om at anbringe et barn eller en ung i en almen plejefamilie, en forstærket plejefamilie, en specialiseret plejefamilie eller en netværksplejefamilie, jf. § 66, stk. 1, nr. 1-4, skal den kommunalbestyrelse, der har ansvaret for barnets eller den unges ophold hos plejefamilien, jf. §§ 9 og 9 a i lov om retssikkerhed og administration på det sociale område, sørge for, at plejefamilien under anbringelsen løbende gennemfører den fornødne efteruddannelse, og sikre, at plejefamilien modtager den fornødne supervision, rådgivning og vejledning i overensstemmelse med plejeopgavens omfang.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelser til at yde efteruddannelse, supervision og støtte til plejefamilier, der har et barn eller en ung anbragt hos sig, herunder krav om intensiv støtte i opstartsfasen af anbringelsen.

 Stk. 2. Støtten til plejefamilien efter stk. 1 skal være intensiv i begyndelsen af anbringelsen, dvs. i det første år, plejefamilien har barnet eller den unge anbragt hos sig. Den intensive støtte skal som udgangspunkt være påbegyndt inden for anbringelsens første halve år, medmindre særlige hensyn til barnet eller den unge taler imod. I de tilfælde skal opstartsforløbet senest være gennemført inden for 1 år fra anbringelsestidspunktet.


Kapitel 11, afsnit IV: Opgaverne i forbindelse med anbringelse i plejefamilie, herunder efteruddannelse og supervision.

 Stk. 3. Støtten til plejefamilien efter stk. 1 skal ydes af en anden person end den, der aftaler honorering og andre vilkår med plejefamilien.


Dette afsnit omhandler kommunens pligt til at sikre, at plejefamilier, som har et barn eller en ung anbragt hos sig, modtager den fornødne efteruddannelse, supervision, rådgivning og vejledning, herunder intensiv støtte i begyndelsen af anbringelsen, og giver Social- og Indenrigsministeriet bemyndigelse til at fastsætte nærmere regler herfor.

 Stk. 4. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om supervision, rådgivning, vejledning og efteruddannelse af almene plejefamilier, forstærkede plejefamilier, specialiserede plejefamilier og netværksplejefamilier, om omfanget af den intensive støtte i begyndelsen af en anbringelse, om plejefamiliernes pligt til at modtage den intensive støtte og om gennemførelse af kursus i det underliggende materiale til Socialstyrelsens tæt støttede opstartsforløb forud for udbydelse af dette forløb til plejefamilier.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens pligt til at tilbyde faglig støtte til netværksplejefamilier og adoptivfamilier, som har haft et barn eller en ung i pleje, som tidligere har været anbragt uden for hjemmet.

 § 66 d. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde den fornødne faglige støtte til
1) netværksplejefamilier i overensstemmelse med plejeopgavens omfang og
2) familier, der har adopteret et barn eller en ung, der tidligere har været anbragt i pleje i familien.


Dette afsnit omhandler kommunens pligt til at tilbyde faglig støtte til netværksplejefamilier og adoptivfamilier, hvor børn eller unge tidligere har været anbragt i pleje, og giver Social- og Indenrigsministeriet beføjelse til at fastsætte nærmere regler herfor.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om faglig støtte til netværksplejefamilier og familier, der har adopteret et barn eller en ung, der tidligere har været anbragt i pleje i familien.


Dette afsnit omhandler godkendelse af egne værelser, kollegier eller kollegielignende opholdssteder som anbringelsessted for unge i henhold til lov om social service, og indgår i reglerne om anbringelsessteder for børn og unge i kapitel 11.

 § 66 e. Egne værelser, kollegier eller kollegielignende opholdssteder, hvor den unge selv råder over sin egen bolig, jf. § 66, stk. 1, nr. 5, skal være godkendt som konkret egnede til den pågældende unge af kommunalbestyrelsen i den anbringende kommune.


Afgørelse om godkendelse af egne værelser, kollegier eller kollegielignende opholdssteder til unge med særlige behov.

 Stk. 2. Afgørelsen om godkendelse kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit omhandler godkendelse og tilsyn med egne værelser, kollegier og kollegielignende opholdssteder til unge, som er anbragt uden for hjemmet, og som selv råder over deres bolig.

 Stk. 3. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om godkendelse af og tilsyn med egne værelser, kollegier og kollegielignende opholdssteder.


Dette afsnit omhandler godkendelse af pladser på efterskoler, frie fagskoler og frie grundskoler med kostafdeling til anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og indgår i kapitlet om anbringelsessteder for børn og unge i loven om social service.

 § 66 f. Har en efterskole, en fri fagskole eller en fri grundskole med kostafdeling otte pladser eller derunder til anbringelse af børn eller unge efter § 52, stk. 3, nr. 7, eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, skal den enkelte plads være godkendt som konkret egnet til det pågældende barn eller den pågældende unge af kommunalbestyrelsen i den anbringende kommune.


Dette afsnit omhandler godkendelse af pladser på efterskoler, frie fagskoler og frie grundskoler med kostafdeling til anbringelse af børn og unge efter loven, herunder kommunalbestyrelsens ansvar for at godkende konkrete pladser og Social- og indenrigsministeriets beføjelse til at fastsætte nærmere regler herom.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om godkendelse af og tilsyn med konkret godkendte pladser på efterskoler, frie fagskoler og frie grundskoler med kostafdeling.


Dette afsnit beskriver formålet med indsatsen på opholdssteder og døgninstitutioner for børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, og indgår i kapitel 11 i loven om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov.

 § 67. Formålet med indsatsen på opholdssteder og døgninstitutioner efter § 66 stk. 1, nr. 6 og 7, er at varetage omsorg og sikre trivsel og udvikling for de anbragte børn og unge. Opholdssteder og døgninstitutioner skal arbejde målrettet med at understøtte uddannelse, beskæftigelse og forebyggelse af kriminalitet for de anbragte børn og unge.


Dette afsnit omhandler ophør og videreførelse af foranstaltninger for børn og unge, herunder hjemgivelse, ændring af anbringelsessted og overgang til voksenlivet, og indgår i kapitel 11, der vedrører særlig støtte til børn og unge.

 § 68. Foranstaltninger efter § 52, stk. 3, skal ophøre, når formålet er nået, når de ikke længere opfylder deres formål, eller når den unge fylder 18 år, jf. dog §§ 76 og 76 a.


Dette afsnit omhandler ophør af foranstaltninger og videreførelse af anbringelser for børn og unge, herunder betingelser og procedurer for hjemgivelse af anbragte børn og unge, herunder revisjon af handleplaner og planlægning af efterværn.

 Stk. 10. Forud for hjemgivelse skal kommunalbestyrelsen revidere handleplanen, jf. § 140, eller relevante dele af en helhedsorienteret plan, jf. § 140 a, og angive den videre indsats i forbindelse med hjemgivelsen. I forbindelse med en sanktion efter straffelovens § 74 a skal revisionen særlig vedrøre, hvordan målene om uddannelse eller beskæftigelse nås.


Dette afsnit omhandler ophør af anbringelse og overgang til voksenlivet for unge, der har været anbragt uden for hjemmet, herunder beslutning om efterværn eller opretholdelse af anbringelse efter 18-årsalderen.

 Stk. 11. Kommunalbestyrelsen i den unges opholdskommune skal senest 6 måneder forud for ophør af en anbringelse ved det fyldte 18. år træffe afgørelse om, hvorvidt den unge har behov for efterværn eller opretholdt anbringelse, jf. § 76 a, og i givet fald træffe afgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes efter §§ 76 eller 76 a. Kommunalbestyrelsen skal forinden da i samarbejde med den unge have revideret handleplanen eller relevante dele af en helhedsorienteret plan og herunder have taget stilling til den unges videre forløb med hensyn til uddannelse og beskæftigelse samt øvrige relevante forhold. Hvis en ung frem til sit fyldte 18. år har været anbragt som led i et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, udarbejder kommunalbestyrelsen en handleplan, jf. § 140.


Dette afsnit omhandler reglerne for unge i alderen 18 til 22 år, der har været anbragt uden for hjemmet eller har haft en fast kontaktperson indtil det fyldte 18. år, og som skifter opholdskommune, herunder krav om, at den tidligere opholdskommune skal overføre den unges reviderede handleplan eller dele af en helhedsorienteret plan til den nye opholdskommune.

 Stk. 12. Hvis en ung i alderen 18 til 22 år, der har været anbragt indtil sit fyldte 18. år, eller som har haft en fast kontaktperson indtil sit fyldte 18. år, skifter opholdskommune, skal den hidtidige opholdskommune forud for skiftet oversende den unges reviderede handleplan eller relevante dele af en helhedsorienteret plan, jf. stk. 11, til den nye opholdskommune, medmindre der er truffet afgørelse om foranstaltninger efter § 76 a. Oversendelse af handleplanen eller relevante dele af en helhedsorienteret plan skal ske med samtykke fra den unge og forældremyndighedsindehaveren.


Dette afsnit omhandler overgangen for unge, der skifter opholdskommune efter deres 18-års fødselsdag, og beskriver den nye kommunes forpligtelser til at vurdere behov for støtte og opdatere handleplaner i henhold til reglerne om efterværn og opretholdt anbringelse.

 Stk. 13. Den nye opholdskommune skal inden 30 dage fra modtagelsen træffe afgørelse om, hvorvidt den unge har behov for støtte efter § 76, og i givet fald træffe afgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes. Hvis der iværksættes støtte efter § 76, skal der udarbejdes en ny handleplan, jf. § 140, eller relevante dele af en helhedsorienteret plan, jf. § 140 a, skal opdateres.


Dette afsnit omhandler ophør af foranstaltninger og videreførelse af anbringelser for børn og unge, herunder betingelser for hjemgivelse efter anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Et anbragt barn eller en anbragt ung kan først hjemgives, efter at kommunalbestyrelsen har truffet afgørelse om hjemgivelse og om hjemgivelsesperiodens længde, jf. stk. 4. I særlige tilfælde kan kommunalbestyrelsen beslutte, at der ikke skal være en hjemgivelsesperiode.


Dette afsnit omhandler hjemgivelse af børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, og beskriver kommunalbestyrelsens forpligtelser vedrørende behandling af anmodninger om hjemgivelse, herunder frister og procedurer.

 Stk. 3. I tilfælde, hvor forældremyndighedsindehaveren anmoder om at få hjemgivet et barn eller en ung, der er anbragt med samtykke efter § 52, stk. 1, skal kommunalbestyrelsen tage stilling til spørgsmålet om hjemgivelse, senest 7 dage fra anmodningen fremsættes. Det samme gælder, såfremt en ung over 15 år, der er anbragt med samtykke efter § 52, stk. 1, anmoder om at blive hjemgivet.


Dette afsnit omhandler hjemgivelse af børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, og beskriver de betingelser og overvejelser, der gælder for fastsættelse af en hjemgivelsesperiode.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen skal fastsætte længden af en hjemgivelsesperiode. Hjemgivelsesperioden kan vare op til 6 måneder, og længden fastsættes under hensyn til:
1) muligheden for at sikre en skånsom og planlagt hjemgivelse for barnet eller den unge,
2) forberedelse af eventuel støtte til barnet eller den unge eller forældrene efter hjemgivelsen efter § 52, stk. 3, nr. 1, 3, 5 eller 6, og
3) kommunens mulighed for at foretage en vurdering af, om der er grundlag for at træffe afgørelse efter § 58 eller § 68 a i situationer, hvor forældrene har tilbagekaldt et samtykke til en frivillig anbringelse efter § 52, stk. 3, nr. 7.


Dette afsnit omhandler ophør af foranstaltninger og videreførelse af anbringelser for børn og unge, herunder betingelser for hjemgivelse og varighed af hjemgivelsesperioden.

 Stk. 5. Hjemgivelsesperioden er en videreførelse af den eksisterende anbringelse efter § 52, stk. 3, nr. 7.


Dette afsnit omhandler hjemgivelse af anbragte børn og unge, herunder betingelser for og procedurer vedrørende anmodning om hjemgivelse, herunder kommunens pligt til at behandle anmodninger og mulige undtagelser herfra.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen har ikke pligt til at behandle en anmodning om hjemgivelse i den periode, hvor en sag er under behandling i Ankestyrelsen eller ved retten.


Dette afsnit omhandler hjemgivelse af børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, herunder betingelser for, hvornår kommunalbestyrelsen kan afvise at behandle en anmodning om hjemgivelse, især i forbindelse med anbringelser truffet uden forældrenes samtykke eller ved videreført anbringelse.

 Stk. 7. Kommunalbestyrelsen kan afvise at behandle en anmodning fra forældremyndighedsindehaveren om hjemgivelse af et barn eller en ung, der er anbragt efter
1) § 58, hvis der ikke er sket væsentlige ændringer af forholdene hos forældremyndighedsindehaveren, barnet eller den unge, eller
2) § 68 a, hvis der ikke er sket væsentlige ændringer af forholdene hos anbringelsesstedet, barnet eller den unge.


Dette afsnit omhandler hjemgivelse af børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, og beskriver kommunalbestyrelsens og børn og unge-udvalgets roller ved behandling af anmodninger om hjemgivelse, herunder fastsættelse af hjemgivelsesperiode og afgørelser i sager, hvor der ikke er grundlag for hjemgivelse.

 Stk. 8. Når kommunalbestyrelsen behandler en anmodning fra forældremyndighedsindehaveren eller den unge, der er fyldt 15 år, om hjemgivelse af et barn eller en ung, der er anbragt efter § 58 eller § 68 a, skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om hjemgivelse og hjemgivelsesperiodens længde, jf. stk. 2, hvis der er grundlag herfor. Hvis kommunalbestyrelsen ikke finder, at der er grundlag for at hjemgive barnet eller den unge, forelægges sagen til afgørelse i børn og unge-udvalget, jf. § 58 eller § 68 a.


Dette afsnit omhandler hjemgivelse af børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, herunder procedurer og forpligtelser for kommunalbestyrelsen og børn og unge-udvalget i forbindelse med afgørelser om hjemgivelse.

 Stk. 9. I alle tilfælde, hvor kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om hjemgivelse af et barn eller en ung, der er anbragt efter § 58 eller § 68 a, skal kommunalbestyrelsen umiddelbart orientere børn og unge-udvalget herom.


Dette afsnit omhandler fortsat anbringelse uden for hjemmet for børn og unge, der har været anbragt i mindst 3 år, og hvor der er opnået en stærk tilknytning til anbringelsesstedet, så det anses som væsentligt for barnets eller den unges bedste at forblive der.

 § 68 a. Børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om, at et barn eller en ung, der efter § 52, stk. 3, nr. 7, eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet har været anbragt uden for hjemmet i mindst 3 år, fortsat skal være anbragt uden for hjemmet i en videreført anbringelse, hvis barnet eller den unge har opnået en så stærk tilknytning til anbringelsesstedet, at det på kortere og længere sigt må antages at være af væsentlig betydning for barnets eller den unges bedste at forblive på anbringelsesstedet. Afgørelser om videreførelse af en anbringelse efter 1. pkt. skal ikke forelægges for børn og unge-udvalget til fornyet afgørelse efter § 62.


Dette afsnit omhandler videreførelse af anbringelse uden for hjemmet for børn og unge, hvor børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om, at et barn eller en ung fortsat skal være anbragt uden for hjemmet, hvis der er opnået en stærk tilknytning til anbringelsesstedet, og det er i barnets eller den unges bedste.

 Stk. 2. For et barn eller en ung, der er fyldt 15 år, kan der kun træffes afgørelse om videreførelse af en anbringelse efter stk. 1, hvis barnet eller den unge samtykker i afgørelsen.


Dette afsnit omhandler videreførelse af anbringelse uden for hjemmet for børn og unge, hvor børn og unge-udvalget kan beslutte, at en anbringelse fortsætter, selvom de oprindelige betingelser for anbringelsen ikke længere er opfyldt, fordi det anses som i barnets eller den unges bedste.

 Stk. 3. Børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om videreførelse af en anbringelse efter stk. 1, uanset at betingelserne i § 52, stk. 1, eller § 58, stk. 1, eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet ikke længere er opfyldt.


Dette afsnit omhandler betingelserne for videreførelse af en anbringelse uden for hjemmet for børn og unge, hvor børn og unge-udvalget kan beslutte, at en anbringelse fortsætter, selv om barnet eller den unge har været anbragt i mindst 3 år, hvis det er i barnets eller den unges bedste interesse.

 Stk. 4. Til brug for børn og unge-udvalgets afgørelse om videreførelse af anbringelsen, jf. stk. 1, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en indstilling, der indeholder
1) en revideret undersøgelse af barnets eller den unges forhold, jf. § 50 eller § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet,
2) en revideret handleplan, jf. § 140, eller et revideret forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet,
3) en psykologisk, lægefaglig eller anden børnesagkyndig helhedsvurdering af barnets eller den unges tilknytning til anbringelsesstedet og
4) barnets eller den unges holdning til videreførelse af anbringelsen.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens ansvar for at træffe beslutning om det konkrete anbringelsessted for et barn eller en ung, der skal anbringes uden for hjemmet, herunder tilsyn med skolegang og samarbejde mellem kommuner ved tværgående anbringelser.

 § 68 b. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om valg af konkret anbringelsessted i overensstemmelse med handleplanen, jf. § 140, eller forbedringsforløbet, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Samtidig med valg af anbringelsessted skal der tages stilling til barnets eller den unges skolegang. Er anbringelsesstedet beliggende i en anden kommune end barnets eller den unges opholdskommune, har opholdskommunen pligt til at underrette den stedlige kommune forud for anbringelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen er en del af reglerne for kommunens valg af anbringelsessted og præciserer, at kommunen skal prioritere anbringelsessteder, der kan imødekomme barnets eller den unges behov bedst, herunder med fokus på stabile voksenrelationer og fortsat skolegang.

 Stk. 2. Ved valg af anbringelsessted skal kommunen vælge det anbringelsessted, som bedst kan imødekomme barnets eller den unges behov. Kommunen skal lægge vægt på anbringelsesstedets mulighed for at tilbyde nære og stabile voksenrelationer og herunder vurdere, om en anbringelse i en plejefamilie, jf. § 66, stk. 1, nr. 1-4, er mest hensigtsmæssig. Kommunen skal endvidere lægge vægt på hensynet til barnets eller den unges skolegang, herunder hensynet til at undgå skoleskift, medmindre hensynet til barnets eller den unges behov taler imod.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens opgaver ved valg af anbringelsessted for børn og unge, herunder hensynet til familiens sammensætning og behov.

 Stk. 3. Hvis barnet eller den unge har søskende, der er anbragt uden for hjemmet, skal kommunalbestyrelsen vælge samme anbringelsessted, medmindre de øvrige søskendes eller barnets eller den unges behov eller andre væsentlige forhold taler imod dette.


Dette afsnit omhandler kommunens opgaver i forbindelse med anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, herunder valg af anbringelsessted og sikring af støttepersoner.

 Stk. 4. Forud for anbringelsen skal kommunalbestyrelsen hjælpe barnet eller den unge med at finde en person i barnets eller den unges familie eller netværk, som kan udpeges til at være dennes støtteperson under anbringelsen. Kommunen kan efter behov dække støttepersonens udgifter til telefon, transport og lign.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens pligt til at yde faglig støtte til plejefamilier, der har et barn eller en ung anbragt med sig med henblik på adoption, og præciserer, at støtten skal fokuseres på forholdene før adoptionen. Det indgår i kapitlet om kommunens opgaver i forbindelse med anbringelsen af børn og unge.

 § 68 c. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde faglig støtte til plejefamilier, der har et barn eller en ung anbragt med henblik på at adoptere barnet eller den unge. Den faglige støtte skal målrettes situationen før adoptionen.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at overveje adoption, når et barn eller en ung vurderes at skulle være anbragt uden for hjemmet i en længere periode, med henblik på at sikre kontinuitet og stabilitet i opvæksten.

 § 68 d. I forbindelse med en afgørelse om anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet efter § 52, stk. 3, nr. 7, jf. § 52, stk. 1, eller § 58 eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, hvor det må antages, at barnet eller den unge vil være anbragt i en længere årrække, skal kommunalbestyrelsen overveje, om hensynet til kontinuitet og stabilitet i barnets eller den unges opvækst taler for, at barnet eller den unge i stedet bliver adopteret.


Dette afsnit omhandler procedurer for adoption uden forældrenes samtykke i forbindelse med børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, og beskriver kommunalbestyrelsens pligt til at forelægge sagen for børn og unge-udvalget, når der vurderes, at adoption uden samtykke er mulig efter adoptionsloven.

 § 68 e. Hvis kommunalbestyrelsen vurderer, at adoption af et barn eller en ung ikke kan gennemføres med samtykke fra barnets eller den unges forældre, jf. § 7 i adoptionsloven, og kommunalbestyrelsen vurderer, at adoption vil kunne gennemføres uden samtykke fra forældrene efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven, forelægger kommunalbestyrelsen sagen for børn og unge-udvalget.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, "Særlig støtte til børn og unge", og præciserer de krav, der skal opfyldes, når kommunalbestyrelsen forelægger en sag for børn og unge-udvalget med henblik på at få godkendelse til at indstille adoption uden forældrenes samtykke. Det er en del af den juridiske procedure, der sikrer, at adoptionen sker i barnets eller den unges bedste interesse, og at alle relevante dokumenter og vurderinger er til stede.

 Stk. 2. En forelæggelse for børn og unge-udvalget efter stk. 1 skal indeholde en indstilling om, at barnet eller den unge adopteres efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven. Indstillingen skal indeholde følgende:
1) Den børnefaglige undersøgelse, jf. § 50, eller den ungefaglige undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
2) Handleplanen, jf. § 140, eller forbedringsforløbet, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
3) En redegørelse for, at betingelserne for adoption uden samtykke efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven er opfyldt.
4) Oplysninger om barnets eller den unges holdning til den påtænkte adoption, jf. § 6, stk. 1 og 3, i adoptionsloven.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens og børn og unge-udvalgets procedurer vedrørende adoption uden forældrenes samtykke, herunder indstillinger til Ankestyrelsen, og indgår i kapitel 11 om særlig støtte til børn og unge.

 Stk. 3. En indstilling om adoption i medfør af § 9, stk. 3 eller 4, i adoptionsloven skal endvidere indeholde en redegørelse for, at betingelserne for anbringelse af barnet eller den unge uden for hjemmet i § 58, stk. 1, er opfyldt.


Dette afsnit omhandler adoption uden forældrenes samtykke i sager, hvor barnet eller den unge er anbragt uden for hjemmet, og hvor kommunalbestyrelsen vurderer, at det er i barnets bedste at blive adopteret. Afsnittet beskriver procedurerne for, hvordan kommunalbestyrelsen forelægger sagen for børn og unge-udvalget, som kan indstille Ankestyrelsen til at træffe afgørelse om adoption.

 § 68 f. På baggrund af en indstilling fra kommunalbestyrelsen, jf. § 68 e, stk. 2, kan børn og unge-udvalget på et møde indstille til Ankestyrelsen, at styrelsen træffer afgørelse om, at barnet eller den unge adopteres efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven.


Dette afsnit indgår i reglerne om adoption uden forældrenes samtykke og beskriver høringen af parterne, inden børn og unge-udvalget afgiver en indstilling til Ankestyrelsen om, at et barn eller en ung adopteres efter § 9 i adoptionsloven.

 Stk. 2. Inden indstilling efter stk. 1 afgives, skal børn og unge-udvalget give barnet eller den unge, barnets eller den unges forældre, indehaverne af forældremyndigheden over barnet eller den unge og barnets eller den unges eventuelle plejeforældre samt advokaterne og bisidderne for dem lejlighed til at udtale sig. Plejeforældre kan efter 1. pkt. udtale sig under mødet i børn og unge-udvalget, men anses alene som part i sagen, hvis de søger om adoption af barnet.


Dette afsnit omhandler procedurerne for børn og unge-udvalgets behandling af sager om adoption uden samtykke, herunder betingelser for vedtagelse af indstillinger til Ankestyrelsen, krav til skriftlighed og begrundelse samt formidling af afgørelser til parterne, kommunalbestyrelsen og Ankestyrelsen.

 Stk. 3. En indstilling efter stk. 1 kan kun vedtages, hvis mindst 4 af udvalgets 5 medlemmer stemmer for indstillingen. Indstillingen skal være skriftlig og begrundet, og den skal meddeles sagens parter, jf. stk. 2, kommunalbestyrelsen og Ankestyrelsen. Er dommeren ikke enig i indstillingen, skal dette tilføres udvalgets protokol, og meddelelsen om indstillingen skal indeholde oplysning om dommerens opfattelse. Hvis indstillingen ikke vedtages, gives skriftlig meddelelse herom til sagens parter, jf. stk. 2, og kommunalbestyrelsen. Meddelelsen skal begrundes, og den skal indeholde oplysning om dommerens opfattelse.


Dette afsnit er en ophævet bestemmelse i kapitlet om kommunens opgaver i forbindelse med anbringelsen af børn og unge uden for hjemmet, som tidligere omhandlede adoption.

 § 68 g. (Ophævet)


Dette afsnit omhandler reglerne for adoption af børn uden forældrenes samtykke, herunder kommunalbestyrelsens og børn og unge-udvalgets rolle i behandlingen af sådanne sager, samt Ankestyrelsens og Familieretshusets involvering. § 68 h giver social- og indenrigsministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler for behandlingen af disse sager.

 § 68 h. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om behandlingen af sager efter §§ 68 e og 68 f.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens ansvar for at træffe afgørelser om ændringer i anbringelsessted, behandling eller uddannelse for børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, baseret på løbende tilsyn og vurdering af formålet med anbringelsen.

 § 69. I det omfang det må anses for nødvendigt under hensynet til formålet med anbringelsen, skal kommunalbestyrelsen på baggrund af det løbende tilsyn med barnet eller den unge på anbringelsesstedet, jf. § 70 stk. 2, og § 148, træffe afgørelse om ændret anbringelsessted, behandling, uddannelse m.v. under opholdet.


Dette afsnit omhandler ændring af anbringelsessted for børn og unge, herunder krav til samtykke fra forældre og den unge, og procedurer ved manglende samtykke.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsens afgørelse om ændring af anbringelsessted kræver samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 12 år, jf. dog stk. 3.


Dette afsnit omhandler ændring af anbringelsessted for børn og unge, herunder procedurer og vilkår for, at kommunalbestyrelsen eller børn og unge-udvalget træffer afgørelse herom, især når samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge ikke kan opnås.

 Stk. 3. Kan samtykke til ændret anbringelsessted ikke opnås, jf. stk. 2, skal børn og unge-udvalget træffe afgørelse om ændring af anbringelsessted, jf. dog § 24 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Ved afgørelsen skal børn og unge-udvalget under hensyn til formålet med anbringelsen og barnets eller den unges behov for kontinuitet i opvæksten vurdere, om barnets eller den unges behov for støtte bedst imødekommes ved en ændring af anbringelsessted. Afgørelse om valg af konkret anbringelsessted træffes herefter af kommunalbestyrelsen, jf. § 68 b, stk. 1.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 om særlig støtte til børn og unge og beskriver de krav, der stilles til kommunalbestyrelsens indstilling, når børn og unge-udvalget skal træffe afgørelse om ændring af anbringelsessted for et barn eller en ung, der allerede er anbragt uden for hjemmet.

 Stk. 4. Til brug for børn og unge-udvalgets afgørelse om ændring af anbringelsessted, jf. stk. 3, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en indstilling, der indeholder
1) den seneste handleplan, jf. § 140,
2) barnets eller den unges holdning til ændringen af anbringelsesstedet, jf. § 48,
3) en beskrivelse af, hvorvidt supplerende støtte til barnet eller den unge, jf. § 52, stk. 3, nr. 9, under fortsat ophold på det aktuelle anbringelsessted kan imødekomme barnets eller den unges behov for støtte,
4) en beskrivelse af et nyt anbringelsessteds forventede egnethed til at imødekomme barnets eller den unges behov for støtte og for nære og stabile voksenrelationer,
5) en udtalelse fra det aktuelle anbringelsessted, jf. stk. 5, og
6) øvrige nødvendige oplysninger.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens opgaver under anbringelsen af børn og unge, herunder procedurer for ændring af anbringelsessted, hjemgivelse og samvær, og krav om indhentelse af udtalelse fra det aktuelle anbringelsessted.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal, inden der træffes afgørelse om ændret samvær samt afgørelse om hjemgivelse eller ændret anbringelsessted, indhente udtalelse fra det aktuelle anbringelsessted til belysning af sagen.


Dette afsnit indgår i kapitel 2 under "Kommuner og regioner" og beskriver samarbejdet mellem kommunalbestyrelserne i regionen og regionsrådet om at indgå en rammeaftale hvert andet år for at sikre faglig udvikling, styring og koordinering af sociale tilbud i regionen.

 § 6. Kommunalbestyrelserne i regionen og regionsrådet indgår hvert andet år en rammeaftale om faglig udvikling, styring og koordinering af de kommunale og regionale tilbud efter denne lov, som er beliggende i regionen. Kommunalbestyrelserne og regionsrådet kan aftale løbende revision og opdatering af rammeaftalen.


Dette afsnit omhandler indgåelse af rammeaftaler mellem kommunalbestyrelserne i regionen og regionsrådet om faglig udvikling, styring og koordinering af de kommunale og regionale tilbud efter lov om social service.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelserne i regionen koordinerer udarbejdelsen af rammeaftalen, som skal offentliggøres og sendes til Socialstyrelsen.


Dette afsnit omhandler rammeaftaler mellem kommunalbestyrelserne i en region og regionsrådet om faglig udvikling, styring og koordinering af sociale tilbud, herunder krav til indhold, tidsfrister og koordinering af specialiserede tilbud.

 Stk. 3. Social- og indenrigsministeren fastsætter nærmere regler om rammeaftalerne, herunder om, hvilke tilbud efter denne lov der er omfattet af rammeaftalen, om de nærmere krav til aftalernes indhold, om tidsfrister for indgåelse af aftalerne, om koordinering af kapacitet og sammensætning af de mest specialiserede lands- og landsdelsdækkende tilbud og om udviklingsplaner, jf. § 9.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i loven om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen vedrører kommunalbestyrelsens pligt til løbende at vurdere og eventuelt revidere den igangværende indsats og handleplan for børn, unge eller vordende forældre, herunder i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet eller andre støtteforanstaltninger.

 § 70. Kommunalbestyrelsen skal senest 3 måneder efter, at der er iværksat en foranstaltning over for barnet, den unge eller de vordende forældre, vurdere, om indsatsen skal ændres, og om handleplanen, jf. § 140, relevante dele af en helhedsorienteret plan, jf. § 140 a, eller et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, skal revideres. Kommunalbestyrelsen skal herefter med højst 6 måneders mellemrum foretage en sådan vurdering. Beslutning om revision af handleplanen eller relevante dele af en helhedsorienteret plan skal så vidt muligt ske med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 om særlig støtte til børn og unge og beskriver kravene til kommunens løbende vurdering og revision af indsatsen, herunder handleplanen, når et barn eller en ung er anbragt uden for hjemmet.

 Stk. 2. Ved anbringelse uden for hjemmet skal vurderingen af indsatsen efter stk. 1 og af behovet for revision af handleplanen, relevante dele af en helhedsorienteret plan eller forbedringsforløbet ske på baggrund af det løbende tilsyn med barnet eller den unge, jf. § 148, stk. 1 og 3, og efter kontakt med forældremyndighedsindehaveren. Tilsynet efter § 148, stk. 1 og 3, skal omfatte mindst to årlige tilsynsbesøg på anbringelsesstedet, hvor kommunen taler med barnet eller den unge. Samtalen skal så vidt muligt finde sted uden tilstedeværelse af ansatte fra anbringelsesstedet. Vurderingen skal omfatte en stillingtagen til, hvorvidt andre forhold end de hidtil beskrevne, jf. § 140 eller § 13, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, er relevante, og i så fald skal disse indgå i en revideret handleplan, relevante dele af en helhedsorienteret plan eller et revideret forbedringsforløb.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens pligt til at vurdere og revidere indsatsen over for børn, unge og forældre under anbringelse uden for hjemmet, herunder specifikt for unge, der er idømt en sanktion efter straffelovens § 74 a, hvor fokus skal være på at sikre uddannelse eller beskæftigelse.

 Stk. 3. For unge, der er idømt en sanktion efter straffelovens § 74 a, skal vurdering og revision af handleplan eller en helhedsorienteret plan og indsats særlig vedrøre, hvordan det sikres, at den unge kommer i uddannelse eller beskæftigelse. Det skal senest i forbindelse med den første vurdering konkretiseres, hvordan de overordnede mål om uddannelse og beskæftigelse nås i løbet af sanktionen.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens pligt til at tilbyde revision af støtteplanen for forældre til et barn eller en ung, der er anbragt uden for hjemmet, som en del af den løbende opfølgning på indsatsen efter kapitel 11 i lov om social service.

 Stk. 4. Er der udarbejdet en plan for støtten til forældrene efter § 54, stk. 2 eller 3, skal kommunalbestyrelsen tilbyde at revidere denne, når der er behov for det. Kommunalbestyrelsen skal, senest 3 måneder efter at barnet eller den unge har fået ophold uden for hjemmet, tilbyde en sådan revision. Kommunalbestyrelsen skal herefter med højst 12 måneders mellemrum foretage en vurdering af, om der er behov for at tilbyde en revision af planen eller af relevante dele af en helhedsorienteret plan.


Dette afsnit omhandler retten til samvær og kontakt for børn og unge, der er anbragt uden for hjemmet, og kommunalbestyrelsens ansvar for at sikre, at forbindelsen til forældre og netværk opretholdes, samtidig med at barnets eller den unges bedste, sundhed og udvikling beskyttes.

 § 71. Barnet eller den unge har ret til samvær og kontakt med forældre og netværk, herunder søskende, bedsteforældre, øvrige familiemedlemmer, venner m.v. under anbringelsen uden for hjemmet. Kommunalbestyrelsen skal under hensyntagen til barnets eller den unges bedste og under hensyntagen til beskyttelsen af barnets eller den unges sundhed og udvikling og beskyttelsen af barnet eller den unge mod overgreb sørge for, at forbindelsen mellem barnet eller den unge og forældrene og netværket holdes ved lige. Ved tilrettelæggelse af samværet, skal der lægges vægt på, at barnet eller den unge også på længere sigt har mulighed for at skabe og bevare nære relationer til forældre og netværket. Kommunalbestyrelsen har i den forbindelse pligt til at sikre, at forældrene får information om barnets hverdag, og til at bidrage til et godt samarbejde mellem forældrene og anbringelsesstedet. En ret til samvær og kontakt, der er aftalt mellem forældrene eller er fastsat i medfør af forældreansvarsloven, opretholdes under barnets eller den unges anbringelse uden for hjemmet, men kan reguleres eller midlertidigt ophæves efter reglerne i stk. 2-5.


Dette afsnit omhandler reglerne for samvær og kontakt mellem et anbragt barn eller ung og dennes forældre og netværk, herunder betingelser for kommunalbestyrelsens afgørelser om samværet, herunder muligheden for at fastsætte vilkår og krav om tredjeparts tilstedeværelse, samt hvornår afgørelser skal træffes af børn og unge-udvalget.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal om fornødent træffe afgørelse om omfanget og udøvelsen af samværet og kontakten og kan fastsætte nærmere vilkår for samværet og kontakten. Ved afgørelsen lægges særlig vægt på hensynet til barnet eller den unge og formålet med anbringelsen. Der kan ikke efter 1. pkt. træffes afgørelser, som medfører, at samvær og kontakt kun må finde sted mindre end en gang om måneden. En sådan afgørelse sidestilles med en afbrydelse af forbindelsen og skal træffes af børn og unge-udvalget efter stk. 3 og 4. Kommunalbestyrelsen kan med samtykke fra forældremyndighedens indehaver og den unge, der er fyldt 15 år, træffe afgørelse om, at samværet mellem forældre og barnet eller den unge skal støttes ved, at der er en tredje person til stede.


Dette afsnit omhandler reglerne for samvær og kontakt mellem et anbragt barn eller ung og dennes forældre og netværk, herunder muligheden for at begrænse eller afbryde samvær og kontakt, når det er nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 Stk. 3. Når det er nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges sundhed eller udvikling, kan børn og unge-udvalget for en bestemt periode træffe afgørelse om, at samvær kun må foregå under tilstedeværelse af en repræsentant for kommunen. Under de samme betingelser og ligeledes for en bestemt periode kan der træffes afgørelse om at afbryde forbindelsen i form af samvær eller brev-, mail- eller telefonforbindelse mellem forældrene eller netværket og barnet eller den unge, ligesom der kan træffes afgørelse om, at barnets eller den unges anbringelsessted ikke må oplyses over for forældrene eller netværket.


Dette afsnit omhandler regler for samvær og kontakt mellem et anbragt barn eller ung og forældre eller netværk, herunder betingelser for begrænsning eller afbrydelse af samvær af hensyn til barnets eller den unges sundhed og udvikling, især i tilfælde, hvor der er viden eller formodning om, at den pågældende har begået overgreb.

 Stk. 4. Ved viden eller formodning om, at den person, som barnet eller den unge skal have samvær med, har begået overgreb mod et barn eller en ung, skal børn og unge-udvalget, medmindre særlige forhold taler imod det, for en bestemt periode træffe afgørelse om at afbryde den pågældendes forbindelse med barnet eller den unge i form af samvær eller brev-, mail- eller telefonforbindelse eller om, at samvær kun må foregå under tilstedeværelse af en repræsentant for kommunen.


Dette afsnit omhandler reglerne for samvær og kontakt mellem barnet eller den unge og forældre og netværk under anbringelse uden for hjemmet, herunder muligheden for at begrænse eller afbryde forbindelsen af hensyn til barnets eller den unges sundhed og udvikling.

 Stk. 5. Stk. 2-4 finder tilsvarende anvendelse under gennemførelsen af en børnefaglig undersøgelse efter § 50 eller en ungefaglig undersøgelse efter § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet under ophold på en institution, indlæggelse på et sygehus eller ved benyttelse af det børnehus, som kommunen er tilknyttet, jf. § 50 a, jf. § 51, stk. 1 og 2, eller § 32 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler reglerne for anbringelse uden for hjemmet og samvær for børn og unge, herunder myndighedernes beføjelser og procedurer i forbindelse med afgørelser om anbringelse, samvær og kontakt. Afsnittet beskriver, hvordan børn og unge-udvalget, Ankestyrelsen og Ungdomskriminalitetsnævnet kan træffe afgørelser i sager om anbringelse og samvær, herunder under særlige omstændigheder som vold, mistanke om overgreb eller kriminalitet.

 Stk. 6. Ungdomskriminalitetsnævnet kan i forbindelse med en afgørelse om anbringelse uden for hjemmet, jf. § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller i forbindelse med en afgørelse om ungefaglig undersøgelse under ophold på en institution, indlæggelse på et sygehus eller ved benyttelse af det børnehus, som kommunen er tilknyttet, jf. § 32 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, træffe afgørelse efter stk. 3-5.


Dette afsnit omhandler afgørelser om afbrydelse af forbindelsen mellem barnet/ungens forældre/netværk og barnet/ungens anbringelsessted, herunder betingelser for midlertidig afgørelse efter § 75.

 Stk. 7. En afgørelse efter stk. 3 og 4 kan træffes foreløbigt efter reglerne i § 75, når betingelserne herfor er opfyldt.


Dette afsnit omhandler reglerne for samvær og kontakt mellem et anbragt barn eller ung og forældre samt netværk, herunder betingelser for indskrænkning af samvær og kontakt, og indeholder bestemmelser om, hvornår der kan træffes afgørelse om kontrol med barnets eller den unges kommunikation.

 Stk. 8. En afgørelse om kontrol med barnets eller den unges brevveksling, telefonsamtaler eller anden kommunikation med forældrene kan alene træffes efter § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge.


Dette afsnit omhandler støtte og kontakt mellem forældre og barn under anbringelse uden for hjemmet, herunder kommunens pligt til at sikre forbindelsen mellem barnet og forældrene.

 Stk. 9. Kommunalbestyrelsen i barnets opholdskommune kan yde støtte til udgifter til forældrenes transport i forbindelse med møder i barnets opholdskommune.


Dette afsnit omhandler retten til gratis advokatbistand for forældre og unge i sager vedrørende anbringelse uden for hjemmet, videreførelse af anbringelse, ændring af anbringelsessted, samt andre indgreb i barnets eller unges rettigheder, og indgår i kapitlet om advokatbistand, aktindsigt og domstolsprøvelse i forbindelse med sager om særlig støtte til børn og unge.

 § 72. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde forældremyndighedens indehaver og den unge, der er fyldt 12 år, gratis advokatbistand under en sag om
1) gennemførelse af en undersøgelse efter § 51,
2) anbringelse uden for hjemmet efter § 58,
3) opretholdelse af en anbringelse efter § 62,
4) gennemførelse af en lægelig undersøgelse eller behandling efter § 63,
5) anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner efter § 63 a, stk. 1,
6) anbringelse på sikrede døgninstitutioner efter § 63 b, stk. 1,
7) anbringelse på særligt sikrede afdelinger efter § 63 c, stk. 1 og 3,
8) videreførelse af en anbringelse efter § 68 a,
9) godkendelse af en foreløbig afgørelse efter § 75, stk. 3,
10) ændring af anbringelsessted efter § 69, stk. 3,
11) afbrydelse af forbindelsen m.v. efter § 71, stk. 3-5,
12) tilbageholdelse efter § 11, stk. 1 og 2, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge og
13) brev- og telefonkontrol efter § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge.


Dette afsnit omhandler retten til gratis advokatbistand i sager om anbringelse og andre afgørelser, der vedrører børn og unge, herunder sager om flytning eller hjemtagelse fra privat familiepleje.

 Stk. 2. Forældremyndighedens indehaver, den unge, der er fyldt 12 år, og plejeforældrene skal have tilbud om gratis advokatbistand under en sag om flytning eller hjemtagelse fra privat familiepleje efter § 78, stk. 4.


Dette afsnit omhandler retten til gratis advokatbistand i sager om afbrydelse af forbindelsen mellem barn og forældre eller brev- og telefonkontrol, når den forælder, der ikke har del i forældremyndigheden, er involveret.

 Stk. 3. Under en sag om afbrydelse af forbindelsen m.v. efter § 71, stk. 3-5, og en sag om brev- og telefonkontrol efter § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge, med den af forældrene, der ikke har del i forældremyndigheden, skal denne have tilbud om gratis advokatbistand.


Dette afsnit omhandler advokatbistand i sager om anbringelse uden for hjemmet og andre foranstaltninger, hvor der kan ydes gratis advokatbistand til forældremyndighedens indehaver og den unge, der er fyldt 12 år.

 Stk. 4. Om salær og godtgørelse for udlæg til advokater gælder samme regler som i tilfælde, hvor der er meddelt fri proces, jf. retsplejelovens kapitel 31.


Dette afsnit omhandler rettigheder og procedurer i sager om anbringelse uden for hjemmet og andre indgreb, hvor der ydes gratis advokatbistand. Afsnittet fastlægger, at kommunalbestyrelsen skal informere forældre og unge om deres ret til aktindsigt og høring, inden der træffes afgørelse.

 § 73. Inden der træffes afgørelse i en sag efter § 72, påhviler det kommunalbestyrelsen at gøre indehaveren af forældremyndigheden og den unge, der er fyldt 12 år, bekendt med retten til efter forvaltningsloven at se sagens akter og retten til at udtale sig, inden afgørelsen træffes.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens forpligtelse til at informere om retten til aktindsigt og udtalelse i sager, hvor der træffes afgørelser, der kan påvirke borgerens rettigheder, herunder i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet, lægelig undersøgelse eller behandling og andre indgreb i selvbestemmelsen.

 Stk. 2. Tilsvarende forpligtelse har kommunalbestyrelsen over for de personer, der er nævnt i § 72, stk. 2 og 3, for så vidt angår de heri nævnte afgørelser.


Dette afsnit beskriver de sager, hvor børn og unge-udvalget skal træffe afgørelse i et møde, herunder anbringelse uden for hjemmet, videreførelse af anbringelse, ændring af anbringelsessted og andre indgreb, der berører børns og unges rettigheder og omsorg.

 § 74. Børn og unge-udvalget træffer i et møde afgørelse om
1) gennemførelse af en undersøgelse efter § 51,
2) anbringelse uden for hjemmet efter § 58,
3) opretholdelse af en anbringelse efter § 62,
4) gennemførelse af en lægelig undersøgelse eller behandling efter § 63,
5) anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner efter §  63 a, stk. 1,
6) anbringelse på sikrede døgninstitutioner efter § 63 b, stk. 1,
7) anbringelse på særligt sikrede afdelinger efter § 63 c, stk. 1 og 3,
8) videreførelse af en anbringelse efter § 68 a,
9) godkendelse af en foreløbig afgørelse efter § 75, stk. 3,
10) ændring af anbringelsessted efter § 69, stk. 3,
11) afbrydelse af forbindelsen m.v. efter § 71, stk. 3-5,
12) flytning eller hjemtagelse efter § 78, stk. 4,
13) tilbageholdelse efter § 11, stk. 1 og 2, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge og
14) brev- og telefonkontrol efter § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge.


Dette afsnit omhandler procedurer for børn og unge-udvalgets afgørelser i sager om anbringelse uden for hjemmet, lægelig undersøgelse, videreførelse af anbringelse og andre indgreb, herunder retten til at blive hørt før afgørelse træffes.

 Stk. 2. Inden der træffes afgørelse, skal indehaveren af forældremyndigheden, barnet eller den unge, advokaten og eventuel anden bisidder for forældremyndighedens indehaver eller barnet eller den unge have lejlighed til at udtale sig over for børn og unge-udvalget. Tilbud efter 1. pkt. til barnet eller den unge kan undlades, hvis barnet er under 12 år, eller hvis det må antages at være til skade for barnet eller den unge.


Dette afsnit omhandler retten til samvær og kontakt for anbragte børn og unge og fastsætter regler for, hvornår kommunalbestyrelsen eller børn og unge-udvalget kan træffe afgørelser om at begrænse eller afbryde samvær.

 Stk. 3. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på den af forældrene, der ikke har del i forældremyndigheden, inden der træffes afgørelse efter § 71, stk. 3-5, og § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge. Stk. 2 finder ligeledes anvendelse på plejeforældre, inden der træffes afgørelse efter § 78, stk. 4.


Dette afsnit omhandler afgørelseskompetence og vedtagelseskrav i børn og unge-udvalget vedrørende foranstaltninger som anbringelse uden for hjemmet, lægelig undersøgelse, ændring af anbringelsessted og afbrydelse af samvær, herunder krav om kvalificeret flertal.

 Stk. 4. Til vedtagelse af en afgørelse efter lovens §§ 51, 58, 62 og 63, § 63 a, stk. 1, § 63 b, stk. 1, § 63 c, stk. 1 og 3, § 68 a, § 69, stk. 3, § 71, stk. 3-5, og § 75, stk. 3, samt § 11, stk. 1 og 2, og § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge kræves, at mindst 4 af børn og unge-udvalgets 5 medlemmer stemmer for afgørelsen. Afgørelser efter § 78, stk. 4, træffes ved almindelig stemmeflerhed.


Dette afsnit omhandler børn og unge-udvalgets afgørelsesprocedurer, herunder krav til beslutningsdokumentation og formidling af afgørelser, når der træffes afgørelse om foranstaltninger til børn og unge uden forældrenes samtykke.

 Stk. 5. Såfremt dommeren ikke er enig i den trufne afgørelse, skal dette tilføres udvalgets protokol, og meddelelsen om udvalgets afgørelse skal indeholde oplysning om dommerens afvigende opfattelse.


Dette afsnit omhandler børn og unge-udvalgets afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder formelle krav til skriftlig meddelelse, begrundelse og oplysning om klageadgang.

 Stk. 6. Børn og unge-udvalgets afgørelser skal meddeles skriftligt. Afgørelserne skal være begrundede og indeholde oplysning om klageadgang.


Dette afsnit omhandler foreløbige afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, hvor der af hensyn til det øjeblikkelige behov ikke kan ventes med at træffe afgørelse, indtil sagen er behandlet i børn og unge-udvalget eller Ungdomskriminalitetsnævnet.

 § 75. Formanden eller i dennes fravær næstformanden for børn og unge-udvalget kan træffe foreløbige afgørelser efter lovens §§ 51, 58 og 63, § 63 a, stk. 1, § 63 b, stk. 1 og 3, § 63 c, stk. 1 og 3, § 68 a, § 69, stk. 3, § 71, stk. 3-5, og § 78, stk. 4, samt § 11, stk. 1 og 2, og § 15, stk. 1, i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge, som af hensyn til barnets eller den unges øjeblikkelige behov ikke kan afvente, at sagen behandles i børn og unge-udvalget. Formanden eller i dennes fravær næstformanden for børn og unge-udvalget kan endvidere i sager om et barn eller en ung, der er pålagt en straksreaktion, jf. § 12 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller er i et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, træffe foreløbige afgørelser efter §§ 63 og 68 a, § 71, stk. 3-5, og § 78, stk. 4, efter § 11, stk. 2, og § 15 i lov om voksenansvar for anbragte børn og unge og efter § 14, stk. 2-4, § 15, stk. 1, § 16, stk. 1, § 17, stk. 1, § 18, stk. 1 og 2, § 24, stk. 1, og § 32, stk. 1 og 2, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, som af hensyn til barnets eller den unges øjeblikkelige behov ikke kan afvente sagens behandling i Ungdomskriminalitetsnævnet.


Dette afsnit omhandler procedurer og rettigheder i forbindelse med foreløbige afgørelser truffet af formanden for børn og unge-udvalget eller direktøren for Ankestyrelsen i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder krav om skriftlig underretning og adgang til advokatbistand.

 Stk. 2. Forældremyndighedens indehaver og eventuelle andre parter, jf. § 72, skal inden 24 timer efter iværksættelsen af en foreløbig afgørelse have skriftlig meddelelse om afgørelsen samt en begrundelse for afgørelsen. Meddelelsen skal tillige indeholde oplysning om retten til efter forvaltningsloven at se sagens akter og til at udtale sig om sagen samt om retten til vederlagsfri advokatbistand.


Dette afsnit omhandler foreløbige afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, hvor formanden for børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse uden forudgående behandling i udvalget, når sagen ikke kan afventes af hensyn til barnets eller den unges øjeblikkelige behov.

 Stk. 3. En foreløbig afgørelse efter stk. 1 skal snarest muligt og senest inden 7 dage efter iværksættelsen af afgørelsen forelægges børn og unge-udvalget til godkendelse, uanset om foranstaltningen er ophørt.


Dette afsnit omhandler gyldighedsperioden for godkendte foreløbige afgørelser truffet af formanden for børn og unge-udvalget eller direktøren for Ankestyrelsen i akutsager vedrørende børn og unge, herunder afgørelser om undersøgelse, anbringelse uden for hjemmet eller flytning fra privat familiepleje.

 Stk. 4. En afgørelse, der er godkendt efter stk. 3, har gyldighed i 1 måned. En afgørelse vedrørende § 51 eller vedrørende § 32 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet har gyldighed, indtil undersøgelsen er afsluttet, dog højst 2 måneder regnet fra den foreløbige afgørelse efter stk. 1. En afgørelse vedrørende § 78, stk. 4, har gyldighed, indtil der træffes en ny afgørelse om flytning eller hjemtagelse.


Dette afsnit omhandler foreløbige afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, hvor direktøren for Ankestyrelsen har beføjelse til at træffe foreløbige afgørelser med samme virkning som formanden for børn og unge-udvalget, herunder at pålægge kommunen at gennemføre afgørelsen.

 Stk. 5. Direktøren for Ankestyrelsen har samme beføjelser som formanden for børn og unge-udvalget, jf. stk. 1 og 2, og kan pålægge kommunalbestyrelsen at gennemføre afgørelsen. Den foreløbige afgørelse har gyldighed i 1 måned, jf. dog de frister, der er nævnt i stk. 4, 2. og 3. pkt. Direktøren kan undtagelsesvis bestemme, at den foreløbige afgørelse skal godkendes af Ankestyrelsen inden for den frist, der er nævnt i stk. 3.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, "Særlig støtte til børn og unge", og præciserer procedurerne for, hvordan Ankestyrelsen kan gribe ind, når børn og unge-udvalget eller Ungdomskriminalitetsnævnet ikke træffer afgørelse i overensstemmelse med en foreløbig afgørelse fra direktøren for Ankestyrelsen, herunder tidsfrister og de retsakter, der skal følges.

 Stk. 6. Hvis børn og unge-udvalget eller, når et barn eller en ung er pålagt en straksreaktion, jf. § 12 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller er i et forbedringsforløb efter §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, Ungdomskriminalitetsnævnet ikke inden 1 måned træffer afgørelse i overensstemmelse med direktørens foreløbige afgørelse, jf. stk. 5, skal børn og unge-udvalget eller Ungdomskriminalitetsnævnet umiddelbart orientere Ankestyrelsen herom. Børn og unge-udvalgets eller Ungdomskriminalitetsnævnets afgørelse har ikke virkning, før direktøren snarest muligt og senest 10 dage efter afgørelsen har taget stilling til, om afgørelsen skal have virkning. Hvis direktøren træffer afgørelse om, at børn og unge-udvalgets eller Ungdomskriminalitetsnævnets afgørelse ikke skal have virkning, træffer Ankestyrelsen afgørelse efter reglen i § 65, stk. 3, senest 8 uger efter børn og unge-udvalgets eller Ungdomskriminalitetsnævnets afgørelse. Ankestyrelsens afgørelse efter 3. pkt. træffes dog efter §§ 63 og 68 og efter § 14, stk. 2-4, og § 32, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, når sagen vedrører et barn eller en ung, der er pålagt en straksreaktion, jf. § 12 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller er i et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler foreløbige afgørelser i sager om særlig støtte til børn og unge, truffet af formanden for børn og unge-udvalget eller direktøren for Ankestyrelsen, især i tilfælde, hvor barnet eller den unge er omfattet af en straksreaktion eller et forbedringsforløb efter lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.

 Stk. 7. Formanden eller i dennes fravær næstformanden for børn og unge-udvalget, jf. stk. 1, eller direktøren for Ankestyrelsen, jf. stk. 5, skal straks orientere Ungdomskriminalitetsnævnet om en foreløbig afgørelse efter stk. 1, der vedrører et barn eller en ung, der er pålagt en straksreaktion, jf. § 12 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller er i et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler tilbud og støtte til unge i alderen 18-22 år, som har behov for særlig støtte efter deres 18-års fødselsdag, herunder unge, der tidligere har været anbragt uden for hjemmet eller har betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne. Formålet er at sikre en god overgang til voksenlivet med fokus på uddannelse, beskæftigelse og selvstændig bolig.

 § 76. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde hjælp efter stk. 2-5 til unge i alderen fra 18 til 22 år, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til den unges behov for støtte, og hvis den unge er indforstået hermed. Hjælpen skal bidrage til en god overgang til en selvstændig tilværelse og herunder have fokus på at understøtte den unges uddannelse og beskæftigelse samt øvrige relevante forhold, f.eks. anskaffelse af selvstændig bolig.


Dette afsnit omhandler tilbud til unge i alderen 18-22 år, hvor der kan ydes fortsat støtte efter fylde 18. år, herunder mulighed for at opretholde en fast kontaktperson, som tidligere er blevet udpeget i henhold til reglerne om særlig støtte til børn og unge.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om, at en udpeget fast kontaktperson, jf. § 52, stk. 3, nr. 6, eller § 13, stk. 1, nr. 7, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, kan opretholdes efter det fyldte 18. år.


Dette afsnit omhandler støtte til unge i alderen 18-22 år, der har behov for fortsat støtte efter deres 18-års fødselsdag, især unge, der umiddelbart før fylde 18 år har været anbragt uden for hjemmet efter kapitel 11 i loven eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.

 Stk. 3. For unge, der er eller var anbragt uden for hjemmet i et anbringelsessted efter reglerne i kapitel 11 eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet umiddelbart inden det fyldte 18. år, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om,
1) at døgnophold, jf. § 55, på et anbringelsessted, jf. § 66, opretholdes,
2) at udpege en fast kontaktperson for den unge, jf. § 52, stk. 3, nr. 6,
3) at etablere en udslusningsordning, jf. § 55, i det hidtidige anbringelsessted og
4) at tildele andre former for støtte, der har til formål at bidrage til en god overgang til en selvstændig tilværelse for den unge.


Dette afsnit omhandler tilbud til unge i alderen 18-22 år, herunder muligheden for at genetablere støtte til unge op til 23 år, hvis der er ændrede forhold eller genopstået behov for støtte efter tidligere afslag eller ophør.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om, at støtte efter stk. 2 og 3 kan tildeles eller genetableres indtil det fyldte 23. år, hvis
1) den unge fortryder tidligere at have afvist støtte og behovet fortsat er til stede,
2) den unges situation ændrer sig, så der senere opstår et behov for støtte, eller
3) støtte er ophørt, jf. stk. 7, og behovet herfor opstår igen.


Dette afsnit omhandler støtte til unge i alderen 18-22 år, der har været anbragt uden for hjemmet, og specifikt nævner regler for tilbud om en kontaktperson som efterværn for unge, der har været anbragt uden samtykke.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde unge, der umiddelbart inden det fyldte 18. år er eller var anbragt uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, jf. § 58 eller § 14, stk. 2-4, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, støtte i form af en kontaktperson frem til det fyldte 23. år. Støtten tilbydes unge, der ikke tilbydes støtte i form af opretholdelse af døgnophold efter stk. 3, nr. 1.


Dette afsnit omhandler tilbud til unge i alderen 18-22 år efter deres anbringelse uden for hjemmet, herunder mulighed for at få opretholdt støtte som en kontaktperson, når de fylder 18 år.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde unge, der umiddelbart inden det fyldte 18. år er eller var anbragt uden for hjemmet, jf. § 52, stk. 3, nr. 7, eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, på eget værelse, kollegium eller kollegielignende opholdssteder, jf. § 66, stk. 1, nr. 5, støtte i form af en kontaktperson frem til det fyldte 19. år. Støtten tilbydes unge, der ikke tilbydes støtte i form af opretholdelse af døgnophold efter stk. 3, nr. 1.


Dette afsnit omhandler tilbud til unge i alderen 18-22 år, herunder muligheden for at forlænge støtte til unges 23 år, og fastsætter betingelser for, hvornår sådan støtte ophører.

 Stk. 7. Tilbud efter stk. 2-6 skal ophøre, når de ikke længere opfylder deres formål under hensyn til den unges behov for støtte, eller når den unge fylder 23 år.


Dette afsnit omhandler tilbud til unge fra 18 til 22 år, herunder mulighed for fortsat støtte efter fylde 18 år, især for unge med særlige behov, og indeholder bestemmelser om opretholdelse af døgnophold, kontaktpersoner og andre former for støtte i overgangen til voksenlivet.

 Stk. 8. Kommunalbestyrelsen skal, i det omfang det er muligt, sørge for, at unge, som har været anbragt uden for hjemmet efter reglerne i kapitel 11 eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, umiddelbart inden det fyldte 18. år får mulighed for at vende tilbage til det tidligere anbringelsessted kortvarigt, uanset om der iværksættes foranstaltninger efter stk. 3 eller § 76 a, stk. 2.


Dette afsnit omhandler tilbud og støtte til unge i alderen 18 til 22 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder opretholdelse af døgnophold og kontaktpersoner, som en del af den overordnede indsats for at sikre en god overgang til voksenlivet.

 § 76 a. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde hjælp efter stk. 2 og 3 til unge i alderen 18 til 22 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til den unges behov for støtte, og hvis den unge eller dennes værge er indforstået hermed. Hjælpen skal bidrage til en god overgang til voksenlivet og herunder have fokus på omsorg og forberedelse til den unges næste boform.


Dette afsnit omhandler tilbud til unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne i alderen 18 til 22 år, herunder muligheden for at opretholde døgnophold i en plejefamilie efter det fyldte 18. år, og indeholder særlige regler for anbringelse i plejefamilie som en del af overgangen til voksenlivet.

 Stk. 2. For unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, der umiddelbart inden det fyldte 18. år er anbragt uden for hjemmet efter reglerne i kapitel 11 eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet i en plejefamilie efter § 66, stk. 1, nr. 1-4, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om, at døgnophold, jf. § 52, opretholdes. Såfremt den unges plejefamilie ikke længere vurderes egnet som plejefamilie for den pågældende unge, kan kommunalbestyrelsen tilbyde den unge anbringelse i en anden plejefamilie, som den unge har en nær relation til og er tryg ved. Ved tilbud om anbringelse hos en anden plejefamilie skal betingelserne i stk. 1 være opfyldt.


Dette afsnit omhandler opretholdelse af døgnophold for unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne efter det fyldte 18. år, herunder betingelser for varighed og ophør af støtten.

 Stk. 3. Opretholdelse af døgnophold efter stk. 2 skal ophøre, når det ikke længere opfylder sit formål under hensyn til den unges behov for støtte, dog senest når den unge fylder 23 år.


Kapitel 13, Afsnit V: Private pasningsordninger uden offentlige tilskud – Privat dagpasning

 § 77. (Ophævet)


Dette afsnit omhandler private pasningsordninger uden offentlige tilskud, herunder regler for privat døgnpleje af børn under 14 år, hvor kommunalbestyrelsen skal give tilladelse til ophold længere end 3 måneder.

 § 78. Ingen må modtage et barn under 14 år til døgnophold i privat familiepleje i en sammenhængende periode ud over 3 måneder uden at have tilladelse dertil fra kommunalbestyrelsen i den stedlige kommune.


Dette afsnit omhandler private døgnplejeordninger uden offentlige tilskud og særligt udstedelse af plejetilladelse til modtagelse af børn under 14 år i privat familiepleje.

 Stk. 2. Plejetilladelse kan kun udstedes, når det efter en undersøgelse af familieplejen må antages, at opholdet vil være til gavn for barnet. Ved udstedelse af plejetilladelse skal kommunen gøre forældremyndighedens indehaver opmærksom på bestemmelserne i stk. 4.


Dette afsnit omhandler private døgnplejeordninger og kravet om plejetilladelse fra kommunalbestyrelsen, herunder forældrenes ansvar for at sikre, at plejehjemmet har gyldig tilladelse.

 Stk. 3. Det påhviler forældremyndighedens indehaver at sikre sig, at plejehjemmet har fornøden plejetilladelse.


Dette afsnit omhandler private døgnpleje og reglerne for flytning eller hjemtagelse af børn og unge fra privat familiepleje, herunder børn og unge-udvalgets kompetence til at beslutte, at et barn ikke må flyttes eller hjemtages, hvis det antages at skade barnet eller den unge.

 Stk. 4. Børn og unge-udvalget i forældremyndighedsindehaverens opholdskommune kan efter begæring af plejeforældrene eller barnet eller den unge beslutte, at et barn eller en ung ikke må flyttes eller hjemtages fra en privat familiepleje, såfremt det må antages at skade barnet eller den unge. Forud for afgørelsen indhentes en udtalelse fra den stedlige kommune.


Dette afsnit omhandler betingelserne for, at børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om at anbringe et barn eller en ung uden for hjemmet, når der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 Stk. 5. En afgørelse efter stk. 4 kan træffes foreløbigt efter reglerne i § 75, når betingelserne herfor er opfyldt.


Dette afsnit omhandler private døgnpleje og reglerne for, hvornår kommunal tilladelse er påkrævet for at modtage et barn i privat familiepleje.

 Stk. 6. Reglerne i stk. 1-5 gælder ikke i tilfælde, hvor kun den ene af forældrene har forældremyndigheden, men barnet eller den unge får døgnophold hos den anden af forældrene.


Dette afsnit omhandler private døgnplejehjem for børn og unge under 14 år, herunder krav om tilladelse fra kommunalbestyrelsen og kommunens tilsynsrolle.

 Stk. 7. Døgnplejehjem, der modtager børn og unge under 18 år, og som drives af private uden offentlige midler, må kun oprettes og drives med tilladelse af kommunalbestyrelsen i den stedlige kommune. Kommunalbestyrelsen i den stedlige kommune fører tilsyn med forholdene i hjemmet.


Dette afsnit omhandler almene tilbud inden for voksenområdet og beskriver kommunens mulighed for at etablere aktiverende og forebyggende tilbud til voksne.

 § 79. Kommunalbestyrelsen kan iværksætte eller give tilskud til generelle tilbud med aktiverende og forebyggende sigte. Kommunalbestyrelsen skal fastsætte retningslinjer for, hvilke persongrupper der kan benytte tilbuddene.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens afgørelser om generelle tilbud med aktiverende og forebyggende sigte, herunder fastsættelse af retningslinjer for målgrupper og betaling.

 Stk. 2. Afgørelser efter stk. 1 kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit omhandler kommunens generelle tilbud med aktiverende og forebyggende sigte, herunder regler for betaling for disse tilbud, som fastsættes af Sundheds- og ældreministeriet.

 Stk. 3. Sundheds- og ældreministeren fastsætter i en bekendtgørelse regler om betaling for tilbud efter stk. 1, herunder om beregningsgrundlaget for betalingen.


Dette afsnit omhandler kommunens forebyggende hjemmebesøg til ældre borgere som led i den almene rådgivning og forebyggelse inden for social service.

 § 79 a. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde mindst et årligt forebyggende hjemmebesøg til alle borgere, der er fyldt 82 år, og som bor i kommunen, jf. dog stk. 2-4.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelser til at tilbyde forebyggende hjemmebesøg for ældre borgere, herunder specifikke aldersgrupper, som en del af de almene tilbud inden for social service.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde et forebyggende hjemmebesøg til alle borgere, som bor i kommunen, i deres fyldte 75. år og deres fyldte 80. år.


Dette afsnit omhandler kommunens forebyggende hjemmebesøg til ældre borgere, herunder specifikke aldersgrupper og betingelser for tilbuddet.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde et forebyggende hjemmebesøg til alle borgere, som bor alene i kommunen, i deres fyldte 70. år.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelser til at tilbyde forebyggende hjemmebesøg for ældre borgere, herunder særlige tilbud til personer i aldersgruppen 65-81 år, der er i særlig risiko for at få nedsat funktionsevne.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde forebyggende hjemmebesøg efter behov til borgere i alderen 65 år til 81 år, som er i særlig risiko for at få nedsat social, psykisk eller fysisk funktionsevne, og som bor i kommunen.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelse til at tilbyde forebyggende hjemmebesøg for ældre borgere, herunder specifikke målgrupper som personer over 70, 75 og 82 år, samt personer i særlig risiko for nedsat funktionsevne.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen tilrettelægger besøgene efter behov, jf. dog stk. 1-3.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelse til at tilbyde forebyggende hjemmebesøg for ældre borgere, herunder særlige grupper som personer over 82 år, personer i deres 75. og 80. år, og personer over 65 år i særlig risiko. Bestemmelsen angår muligheden for at undtage borgere, der allerede modtager personlig pleje og praktisk hjælp efter § 83, fra disse hjemmebesøg.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen kan vælge at undtage de borgere, som modtager både personlig pleje og praktisk hjælp efter § 83, fra ordningen om forebyggende hjemmebesøg.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelser til at tilbyde forebyggende hjemmebesøg for ældre borgere, herunder aldersgrupper, betingelser for tilbuddet og mulighed for undtagelser. Afsnittet giver desuden ministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler for gennemførelse og samordning af disse besøg.

 Stk. 7. Sundheds- og ældreministeren kan fastsætte regler om de kommunale forpligtelser efter stk. 1-6, herunder om samordning med andre generelle kommunale forebyggende og aktiverende foranstaltninger og om andre måder at gennemføre det forebyggende hjemmebesøg på end ved besøg i hjemmet.


Dette afsnit omhandler kommunens pligt til at yde midlertidigt husly til husvilde enlige eller familier som en del af de almene tilbud inden for social service.

 § 80. Kommunalbestyrelsen skal anvise midlertidigt husly mod betaling, hvis en enlig eller en familie er husvild. Betalingen må ikke overstige lejeværdien af den beboelse, der anvises, eller den sædvanlige boligudgift på stedet for en enlig eller for en familie af denne størrelse.