Dette afsnit omhandler straffen for frihedsberøvelse efter § 261, stk. 1, og beskriver skærpende omstændigheder, der fører til en strengere straf.

 Stk. 2. Sker det for vindings skyld, eller har frihedsberøvelsen været langvarig eller bestået i, at nogen uberettiget holdes i forvaring som sindssyg eller mentalt retarderet eller bringes i fremmed krigstjeneste eller i fangenskab eller anden afhængighed i fremmed land, er straffen fængsel indtil 12 år.


Dette afsnit er en del af § 261 i straffeloven, som omhandler straf for frihedsberøvelse, og præciserer straffen for grov uagtsomhed ved frihedsberøvelse af særlig alvorlig karakter.

 Stk. 3. Den, som ved grov uagtsomhed forvolder en frihedsberøvelse af den i stk. 2 nævnte art, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 26, "Forbrydelser mod den personlige frihed", og indgår i den samlede straffelovsbekendtgørelse, der omhandler forskellige strafbare forhold, herunder bl.a. frihedsberøvelse og tvang.

 § 262. (Ophævet)


26. kapitel om forbrydelser mod den personlige frihed, herunder menneskehandel som en alvorlig form for udnyttelse med tvang, frihedsberøvelse eller vildfarelse.

 § 262 a. For menneskehandel straffes med fængsel indtil 10 år den, der rekrutterer, transporterer, overfører, huser eller efterfølgende modtager en person, hvor der anvendes eller har været anvendt
1) ulovlig tvang efter § 260,
2) frihedsberøvelse efter § 261,
3) trusler efter § 266,
4) retsstridig fremkaldelse, bestyrkelse eller udnyttelse af en vildfarelse eller
5) anden utilbørlig fremgangsmåde
med henblik på udnyttelse af den pågældende ved prostitution, optagelse af pornografiske fotografier eller film, forestilling med pornografisk optræden, tvangsarbejde, slaveri eller slaverilignende forhold, strafbare handlinger eller fjernelse af organer.


Dette afsnit er en del af § 262 a i straffeloven, som omhandler menneskehandel, og præciserer strafbestemmelsen for handlinger rettet mod personer under 18 år eller hvor der ydes eller modtages betaling for at opnå samtykke til udnyttelse.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der med henblik på udnyttelse af den pågældende ved prostitution, optagelse af pornografiske fotografier eller film, forestilling med pornografisk optræden, tvangsarbejde, slaveri eller slaverilignende forhold, strafbare handlinger eller fjernelse af organer
1) rekrutterer, transporterer, overfører, huser eller efterfølgende modtager en person under 18 år eller
2) yder betaling eller anden fordel for at opnå samtykke til udnyttelsen fra en person, som har myndighed over den forurettede, og den, der modtager sådan betaling eller anden fordel.


26. kapitel om forbrydelser mod den personlige frihed, afsnit om menneskehandel og menneskeudnyttelse

 § 262 b. For menneskeudnyttelse straffes med fængsel indtil 6 år den, der ved udnyttelse af en anden persons betydelige økonomiske eller personlige vanskeligheder, manglende indsigt, letsind eller et bestående afhængighedsforhold rekrutterer, transporterer, overfører, huser eller efterfølgende modtager vedkommende til arbejde under åbenlyst urimelige forhold. På samme måde straffes den, der under de i 1. pkt. nævnte omstændigheder udnytter en person til prostitution, optagelse af pornografiske fotografier eller film eller forestilling med pornografisk optræden.


27. kapitel – Freds- og ærekrænkelser: Bestemmelse om straf for uberettiget adgang til andres datasystem eller data.

 § 263. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, der uberettiget skaffer sig adgang til en andens datasystem eller data, som er bestemt til at bruges i et datasystem.


Dette afsnit er en del af kapitel 27, "Freds- og ærekrænkelser", og præciserer straffen for uberettiget indsigt i eller optagelse af private kommunikationer, herunder breve, samtaler eller møder, hvor der ikke er tale om systematisk dataadgang (som omhandlet i stk. 1).

 Stk. 2. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, der, uden at forholdet er omfattet af stk. 1, uberettiget
1) åbner et brev eller en anden lukket meddelelse eller optegnelse eller gør sig bekendt med indholdet eller
2) ved hjælp af et apparat hemmeligt aflytter eller optager udtalelser fremsat i enrum, telefonsamtaler eller anden samtale mellem andre eller forhandlinger i et lukket møde, som den pågældende ikke selv deltager i, eller hvortil den pågældende uberettiget har skaffet sig adgang.


Dette afsnit er en del af § 263 i kapitel 27 om freds- og ærekrænkelser og omhandler strafskærpelse for uberettiget adgang til datasystemer eller data, når det sker med forsæt om at opnå erhvervshemmeligheder eller i systematisk/organiseret form.

 Stk. 3. Begås de forhold, der er nævnt i stk. 1 og 2, med forsæt til at skaffe sig eller gøre sig bekendt med oplysninger om en virksomheds erhvervshemmeligheder eller under andre særligt skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel indtil 6 år. På samme måde straffes de forhold, der er nævnt i stk. 1, når der er tale om overtrædelser af mere systematisk eller organiseret karakter.


Dette afsnit er en del af kapitel 27, "Freds- og ærekrænkelser", og omhandler strafbare forhold vedrørende uberettiget adgang til eller videregivelse af adgangsmidler til datasystemer, især når det gælder samfundsvigtige systemer, beskyttelse af personoplysninger efter GDPR eller betalingsbaserede tjenester.

 § 263 a. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, der uberettiget
1) erhvervsmæssigt sælger eller i en videre kreds udbreder et adgangsmiddel til et datasystem,
2) videregiver et større antal adgangsmidler til et datasystem eller
3) skaffer sig eller videregiver et adgangsmiddel til et datasystem,
a) der er samfundsvigtigt, jf. § 193,
b) der behandler oplysninger, som er omfattet af artikel 9, stk. 1, eller artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, eller
c) hvortil adgangen er forbeholdt betalende brugere.


Dette afsnit omhandler straf for uberettiget erhvervelse, videregivelse eller salg af adgangsmidler til datasystemer, herunder særligt skærpende omstændigheder, der kan føre til en højere straf.

 Stk. 2. Begås de forhold, der er nævnt i stk. 1, under særligt skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel indtil 6 år. Som særligt skærpende omstændigheder anses navnlig tilfælde, hvor videregivelsen m.v. sker i særlig stort omfang eller indebærer særlig risiko for betydelig skade eller omfattende misbrug, eller hvor både stk. 1, nr. 1 og nr. 3, litra c, er overtrådt.


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og specifikt vedrører det ulovlig adgang til andres ejendom eller områder, herunder indtrængen i fremmed hus eller andet ikke frit tilgængeligt sted.

 § 264. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, der uberettiget
1) skaffer sig adgang til fremmed hus eller andet ikke frit tilgængeligt sted,
2) skaffer sig adgang til andres gemmer eller
3) undlader at forlade fremmed område efter at være opfordret dertil.


Dette afsnit er en del af § 264 i kapitel 27 ("Freds- og ærekrænkelser") i straffeloven og omhandler strafskærpelse for ulovlig adgang til fremmed hus eller gemmer, når det sker med forsæt om at opnå erhvervshemmeligheder eller under særligt skærpende omstændigheder.

 Stk. 2. Begås de forhold, der er nævnt i stk. 1, nr. 1 og 2, med forsæt til at skaffe sig eller gøre sig bekendt med oplysninger om en virksomheds erhvervshemmeligheder, eller foreligger der i øvrigt særligt skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel indtil 6 år. Som særligt skærpende omstændighed anses navnlig tilfælde, hvor forholdet er begået under sådanne omstændigheder, at det påfører andre en betydelig skade eller indebærer en særlig risiko herfor.


Dette afsnit er en del af kapitel 27 i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og specifikt regulerer uberettiget fotografering eller iagtttagelse af personer på ikke frit tilgængelige steder.

 § 264 a. Den, der uberettiget fotograferer personer, der befinder sig på et ikke frit tilgængeligt sted, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder. Det samme gælder den, der ved hjælp af kikkert eller andet apparat uberettiget iagttager sådanne personer.


Del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og specifikt en paragraf der straffer ulovlig overvågning af en persons bevægelser ved brug af GPS eller lignende teknologi.

 § 264 b. Den, der uberettiget ved hjælp af en gps eller et andet lignende apparat registrerer en andens færden, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


Dette afsnit er en del af kapitel 27 i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og udvider gældende straffebestemmelser til også at omfatte personer, der uden at have medvirket til selve handlingen uberettiget skaffer sig eller udnytter oplysninger, der er opnået gennem overtrædelser af reglerne om datasystemer, privatlivets fred og ulovlig adgang.

 § 264 c. De i §§ 263, 264, 264 a og 264 b indeholdte straffebestemmelser finder tilsvarende anvendelse på den, der uden at have medvirket til gerningen uberettiget skaffer sig eller udnytter oplysninger, som er fremkommet ved overtrædelsen.


Dette afsnit er en del af kapitel 27, "Freds- og ærekrænkelser", og omhandler straf for uberettiget videregivelse af private meddelelser eller billeder, herunder også i forbindelse med afdøde.

 § 264 d. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, som uberettiget videregiver meddelelser eller billeder vedrørende en andens private forhold eller i øvrigt billeder af den pågældende under omstændigheder, der åbenbart kan forlanges unddraget en bredere offentlighed. Bestemmelsen finder også anvendelse, hvor meddelelsen eller billedet vedrører en afdød person.


Dette afsnit er en del af § 264 d i straffeloven, som omhandler uberettiget videregivelse af meddelelser eller billeder vedrørende en andens private forhold, og fastsætter, at straffen kan forhøjes ved særligt skærpende omstændigheder.

 Stk. 2. Foreligger der under hensyn til oplysningernes eller videregivelsens karakter og omfang eller antallet af berørte personer særligt skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel indtil 3 år.


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler forbydelser mod den personlige frihed og ære, og specifikt vedrører det forbud mod identitetsmisbrug, herunder ulovlig anvendelse eller videregivelse af personfølsomme oplysninger som CPR-nummer, navn og billede.

 § 264 e. For identitetsmisbrug straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder den, der uberettiget
1) anvender oplysninger om en anden person, herunder cpr-nummer, navn og billede, til på utilbørlig vis at udgive sig for at være denne person eller
2) videregiver materiale, hvor der er gjort brug af oplysninger om en anden person, herunder cpr-nummer, navn og billede, til på utilbørlig vis at manipulere denne persons fremtræden.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 27, som omhandler freds- og ærekrænkelser i straffeloven.

 § 265. (Ophævet)


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og specifikt vedrører det straf for trusler om at begå en strafbar handling, der kan fremkalde alvorlig frygt.

 § 266. Den, som på en måde, der er egnet til hos nogen at fremkalde alvorlig frygt for eget eller andres liv, helbred eller velfærd, truer med at foretage en strafbar handling, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit er en del af § 266 i straffeloven, som omhandler trusler mod personers liv, helbred eller velfærd, og præciserer, at det ved straffens fastsættelse skal anses som en skærpende omstændighed, hvis truslen har til formål at undertrykke ytringsfriheden i den offentlige debat.

 Stk. 2. Ved fastsættelse af straffen efter stk. 1 skal det betragtes som en skærpende omstændighed, at truslen har baggrund i den forurettedes lovlige ytringer i den offentlige debat eller i øvrigt har til formål at forhindre den forurettede i at gøre brug af sin ytringsfrihed i den offentlige debat.


Dette afsnit er en del af kapitel 27, "Freds- og ærekrænkelser", og omhandler straf for offentlige udtalelser, der søger at fremkalde vold eller hærværk, uden at der er tale om trusler mod person eller gods som i § 266, eller opfordring til forbrydelse som i § 136.

 § 266 a. Med bøde eller fængsel indtil 1 år straffes den, der, uden at forholdet omfattes af §§ 136 og 266, offentligt fremsætter udtalelser, der tilstræber at fremkalde voldshandlinger eller hærværk.


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og specifikt vedrører det forbud mod hadforbrydelser rettet mod grupper baseret på race, etnisk oprindelse, tro, handicap eller seksuel orientering og kønsidentitet.

 § 266 b. Den, der offentligt eller med forsæt til udbredelse i en videre kreds fremsætter udtalelse eller anden meddelelse, ved hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af sin race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse eller tro eller sit handicap eller på grund af den pågældende gruppes seksuelle orientering, kønsidentitet, kønsudtryk eller kønskarakteristika, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit omhandler strafskærpelse i forbindelse med freds- og ærekrænkelser, specifikt trusler og hadforbrydelser, hvor propagandavirksomhed betragtes som en særligt skærpende omstændighed ved straffens udmåling.

 Stk. 2. Ved straffens udmåling skal det betragtes som en særligt skærpende omstændighed, at forholdet har karakter af propagandavirksomhed.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 27 ("Freds- og ærekrænkelser") i straffeloven, der tidligere omhandlede bestemmelser om hadforbrydelser eller lignende ytringsrelaterede forbrydelser.

 § 266 c. (Ophævet)


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og specifikt vedrører det straf for ærekrænkelse ved fremsættelse eller udbredelse af ærenedværdigende udtalelser eller handlinger.

 § 267. Den, der fremsætter eller udbreder en udtalelse eller anden meddelelse eller foretager en handling, der er egnet til at krænke nogens ære, straffes for ærekrænkelse med bøde eller fængsel indtil 1 år, jf. dog §§ 268 og 269.


Dette afsnit er en undtagelsesbestemmelse i forbindelse med ærekrænkelse af afdøde, og hører under kapitel 27 "Freds- og ærekrænkelser" i straffeloven, hvor det præciseres, hvornår en ærekrænkelse kan straffes, selv om den vedrører en afdød.

 Stk. 2. Stk. 1 gælder dog ikke, hvis ærekrænkelsen angår en afdød og er begået senere end 20 år efter dødsfaldet, medmindre forholdet er omfattet af § 268.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 27 ("Freds- og ærekrænkelser") i straffeloven, der tidligere omhandlede ærekrænkelse.

 § 267 a. (Ophævet)


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og præciserer de skærpende omstændigheder, der kan føre til en højere straf for ærekrænkelse, herunder når en usand eller skadelig beskyldning udbredes via massemedier.

 § 268. Den straf, der er nævnt i § 267, kan stige til fængsel indtil 2 år, hvis
1) en alvorlig beskyldning er usand eller
2) en beskyldning er fremsat eller udbredt gennem indholdet af et massemedie, og beskyldningen er egnet til væsentligt at skade den forurettede.


Dette afsnit indgår i 27. kapitel om freds- og ærekrænkelser og specificerer, at ærekrænkelse ikke er strafbar, hvis der var rimelig anledning til den, herunder hvis der var et tilstrækkeligt faktuelt grundlag og god tro.

 § 269. En ærekrænkelse er straffri, hvis den fremkom i en sammenhæng, hvor der var rimelig anledning til den.


Dette afsnit indgår i reglerne om ærekrænkelse og præciserer, hvilke omstændigheder der skal tages i betragtning ved vurdering af, om en ærekrænkelse er strafbar, herunder om der var et rimeligt grundlag for udtalelsen og om den blev fremsat i god tro og for at varetage en anerkendelsesværdig interesse.

 Stk. 2. Ved vurderingen efter stk. 1 skal der bl.a. tages hensyn til, om sandheden af en beskyldning bevises, eller om der var et tilstrækkeligt faktuelt grundlag for ærekrænkelsen, og om fremsættelsen eller udbredelsen heraf skete i god tro og til varetagelse af en anerkendelsesværdig interesse.


Dette afsnit er en del af 27. kapitel i straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og præciserer bevisregler i forbindelse med ærekrænkelse, herunder at der ikke kan føres bevis for en strafbar handling, hvis den pågældende er frifundet ved endelig dom.

 Stk. 3. Der kan ikke føres bevis for en strafbar handling, hvis den, beskyldningen rettes mod, er frifundet for handlingen ved endelig dom.


Dette afsnit indgår i 5. kapitel i straffelovens almene del, som omhandler strafansvar for juridiske personer, og præciserer, hvilke typer juridiske personer der kan pålægges strafansvar.

 § 26. Bestemmelser om strafansvar for selskaber m.v. omfatter, medmindre andet er bestemt, enhver juridisk person, herunder aktie-, anparts- og andelsselskaber, interessentskaber, foreninger, fonde, boer, kommuner og statslige myndigheder.


Dette afsnit er en del af 5. kapitel i straffeloven, som omhandler strafansvar for juridiske personer, og præciserer, at bestemmelser om strafansvar også kan omfatte enkeltmandsvirksomheder, hvis de på grund af størrelse og organisation kan sammenlignes med juridiske selskaber.

 Stk. 2. Endvidere omfatter sådanne bestemmelser enkeltmandsvirksomheder, for så vidt disse navnlig under hensyn til deres størrelse og organisation kan sidestilles med de i stk. 1 nævnte selskaber.


27. kapitel – Freds- og ærekrænkelser – Ærekrænkelse

 § 270. Er en beskyldning ubeføjet, optages der efter forurettedes påstand en bemærkning herom i domsslutningen.


Dette afsnit findes i 27. kapitel af straffeloven, som omhandler freds- og ærekrænkelser, og præciserer, at retten ved dom over visse typer af ærekrænkelser og privatlivsforbrydelser kan pålægge sletning af den krænkende udtalelse, meddelelse eller billeder, såfremt det er teknisk og praktisk muligt.

 § 271. Ved dom for overtrædelse af §§ 264 d, 264 e, 267 eller 267, jf. § 268, kan det samtidig bestemmes, at en udtalelse, en meddelelse eller et billede m.v. skal slettes, hvis det er muligt.


Dette afsnit omhandler retsforfølgning og sanktioner for ærekrænkelser og lignende handlinger, herunder pligt til sletning af sager ved dom.

 Stk. 2. Forpligtelsen efter stk. 1 påhviler den, der dømmes for overtrædelsen. Har denne ikke rådighed over udtalelsen, meddelelsen eller billedet, kan forpligtelsen pålægges den, som har en sådan rådighed.


Dette kapitel omhandler freds- og ærekrænkelser, herunder ulovlig adgang til datasystemer, hærværk, trusler, ærekrænkelse og andre forbrydelser mod den personlige fred og ære.

 § 275. Forbrydelserne i dette kapitel bortset fra §§ 266-266 b er undergivet privat påtale.


Dette afsnit omhandler betingelserne for offentlig påtale i sager om freds- og ærekrænkelser, herunder særlige omstændigheder, hvor offentlig påtale kan ske efter anmodning fra den forurettede, fx ved overtrædelse af bestemte paragraffer om uberettiget adgang til datasystemer, brevåbning eller ærekrænkelse, eller når anklagen vedrører offentlige stillinger eller anonym udbredelse af alvorlige beskyldninger.

 Stk. 2. Efter forurettedes anmodning kan offentlig påtale ske
1) i sager om overtrædelse af §§ 263-264 e og § 267, jf. § 268,
2) i sager, hvor en person beskyldes for et forhold, der kunne eller kan medføre fortabelse af offentlig stilling eller hverv, eller
3) i sager, hvor en alvorlig beskyldning er udbredt anonymt.


27. kapitel – Freds- og ærekrænkelser

 § 275 a. (Ophævet)


Dette afsnit omhandler tyveri og indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser i straffeloven.

 § 276. For tyveri straffes den, som uden besidderens samtykke borttager en fremmed rørlig ting for at skaffe sig eller andre uberettiget vinding ved dens tilegnelse. Med rørlig ting sidestilles her og i det følgende en energimængde, der er fremstillet, opbevaret eller taget i brug til frembringelse af lys, varme, kraft eller bevægelse eller i andet økonomisk øjemed.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven om formueforbrydelser og præciserer straffen for indbrudstyveri som en særlig form for tyveri, hvor der sker uberettiget adgang til et fremmed hus.

 § 276 a. For indbrudstyveri straffes den, som uberettiget skaffer sig adgang til fremmed hus og uden besidderens samtykke borttager en fremmed rørlig ting for at skaffe sig eller andre uberettiget vinding ved dens tilegnelse.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer straf for ulovlig omgang med hittegods.

 § 277. For ulovlig omgang med hittegods straffes den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding tilegner sig en fremmed rørlig ting, som ikke er i nogens varetægt, eller som ved ejerens forglemmelse eller på lignende tilfældig måde er kommet i gerningsmandens varetægt.


Dette afsnit omhandler straf for underslæb og indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser i straffeloven.

 § 278. For underslæb straffes den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding
1) tilegner sig en fremmed rørlig ting, der er i hans varetægt, uden at forholdet falder ind under § 277,
2) fragår modtagelsen af pengelån eller andet lån til eje eller af en ydelse, for hvilken der skal svares vederlag,
3) uretmæssig forbruger ham betroede penge, selv om han ikke var forpligtet til at holde disse afsondrede fra sin egen formue.


Dette afsnit er en undtagelsesbestemmelse i forbindelse med underslæb (§ 278) og præciserer, at reglen ikke gælder for dispositioner over købte varer, hvor sælgeren har forbeholdt sig ejendomsretten, indtil købesummen er betalt.

 Stk. 2. Bestemmelsen i stk. 1, nr. 1, omfatter ikke dispositioner over købte genstande, med hensyn til hvilke en sælger har forbeholdt sig ejendomsret, indtil købesummen er betalt.


Dette afsnit om bedrageri indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser i straffeloven og definerer straf for at skaffe uberettiget vinding ved at skabe eller udnytte en vildfarelse, der fører til et formuetab.

 § 279. For bedrageri straffes den, som, for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding, ved retsstridigt at fremkalde, bestyrke eller udnytte en vildfarelse bestemmer en anden til en handling eller undladelse, hvorved der påføres denne eller nogen, for hvem handlingen eller undladelsen bliver afgørende, et formuetab.


Dette afsnit om databedrageri indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser og specificerer straf for retsstridig manipulation af elektronisk databehandling med formål om uberettiget vinding.

 § 279 a. For databedrageri straffes den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding retsstridigt ændrer, tilføjer eller sletter oplysninger eller programmer til elektronisk databehandling eller i øvrigt retsstridigt søger at påvirke resultatet af sådan databehandling.


Dette afsnit omhandler strafansvar for juridiske personer og præciserer, at et sådant ansvar kræver, at en lovovertrædelse er begået inden for virksomheden og kan tilregnes knyttede personer eller den juridiske person som sådan, herunder med henvisning til reglerne om forsøg.

 § 27. Strafansvar for en juridisk person forudsætter, at der inden for dens virksomhed er begået en overtrædelse, der kan tilregnes en eller flere til den juridiske person knyttede personer eller den juridiske person som sådan. For så vidt angår straf for forsøg, finder § 21, stk. 3, tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit indgår i 5. kapitel af straffeloven, der omhandler strafansvar for juridiske personer, og præciserer, at statslige myndigheder og kommuner kun kan straffes, når overtrædelserne sker i forbindelse med virksomhed, der svarer til privat virksomhed.

 Stk. 2. Statslige myndigheder og kommuner kan alene straffes i anledning af overtrædelser, der begås ved udøvelse af virksomhed, der svarer til eller kan sidestilles med virksomhed udøvet af private.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer strafbestemmelsen for mandatsvig, hvor en person misbruger en tillidssituation til at påføre en anden et formuetab.

 § 280. For mandatsvig straffes, for så vidt forholdet ikke falder ind under §§ 276-279 a, den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding påfører en anden formuetab
1) ved misbrug af en for ham skabt adgang til at handle med retsvirkning for denne eller
2) ved i et formueanliggende, som det påhviler ham at varetage for den anden, at handle mod dennes tarv.


Dette afsnit omhandler straf for afpresning og indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser i straffeloven.

 § 281. For afpresning straffes, for så vidt forholdet ikke falder ind under § 288,
1) den, som, for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding, truer nogen med vold, betydelig skade på gods eller frihedsberøvelse, med at fremsætte usand sigtelse for strafbart eller ærerørigt forhold eller åbenbare privatlivet tilhørende forhold,
2) den, som truer nogen med at anmelde eller åbenbare et strafbart forhold eller med at fremsætte sande ærerørige beskyldninger for derigennem at skaffe sig eller andre en vinding, der ikke er tilbørligt begrundet ved det forhold, som har givet anledning til truslens fremsættelse.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer straf for udnyttelse af en persons sårbarhed i et aftaleforhold til at opnå en urimelig fordel.

 § 282. For åger straffes den, som udnytter en anden persons betydelige økonomiske eller personlige vanskeligheder, manglende indsigt, letsind eller et bestående afhængighedsforhold til i et aftaleforhold at opnå eller betinge en ydelse, der står i væsentligt misforhold til modydelsen, eller som der ikke skal ydes vederlag for.


Dette afsnit omhandler straf for skyldnersvig i forbindelse med formueforbrydelser, herunder handlinger, der skader fordringshavere, efter at konkurs- eller rekonstruktionsbehandling er indledt, eller ved unddragelse af ejendele og fordringer på uhæderlig vis.

 § 283. For skyldnersvig straffes den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding
1) afhænder, pantsætter eller på anden måde råder over ham tilhørende gods, hvorover tredjemand har erhvervet en rettighed, med hvilken handlingen er uforenelig,
2) efter at hans bo er taget under konkursbehandling, eller rekonstruktionsbehandling er indledt, foretager handlinger, der går ud på, at boets ejendele og fordringer ikke kommer fordringshaverne til gode,
3) ved falske foregivender, forstikkelse, proformaretshandler, betydelige gaver, uforholdsmæssigt forbrug, salg til underpris, betaling af eller sikkerhedsstillelse for uforfaldne gældsposter eller på anden lignende måde unddrager sine ejendele eller fordringer fra at tjene sine fordringshavere eller nogen enkelt af disse til fyldestgørelse.


Dette afsnit er en del af § 283 i straffeloven, som omhandler skyldnersvig, og præciserer betingelserne for, hvornår en fordringshaver kan straffes for at modtage begunstigelser fra en skyldner, der er tæt på konkurs eller rekonstruktionsbehandling.

 Stk. 2. Er handlinger af den under nr. 3 angivne art foretaget til begunstigelse af en fordringshaver, bliver denne dog kun at straffe, hvis han på en tid, da han forudså, at skyldnerens konkurs eller rekonstruktionsbehandling var umiddelbart forestående, har bestemt skyldneren til at yde ham sådan begunstigelse.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 28 (Formueforbrydelser) i straffeloven.

 § 284. (Ophævet)


Dette afsnit indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser og fastsætter den almindelige straf for tyveri, indbrudstyveri, underslæb, bedrageri, afpresning og andre formueforbrydelser, som er nævnt i de tidligere paragraffer i kapitlet.

 § 285. De i §§ 276, 276 a og 278-283 nævnte forbrydelser straffes med fængsel indtil 1 år og 6 måneder. I de i § 283, stk. 2, nævnte tilfælde kan straffen såvel for skyldneren som for den begunstigede fordringshaver gå ned til bøde.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven om formueforbrydelser og præciserer straffen for ulovlig omgang med hittegods, som er en særskilt form for underslæb.

 Stk. 2. Ulovlig omgang med hittegods straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder.


Dette afsnit indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser og specificerer, under hvilke særligt skærpende omstændigheder straffen for tyveri, indbrudstyveri, afpresning og åger kan forhøjes til fængsel indtil 6 år.

 § 286. Straffen kan stige til fængsel indtil 6 år, når de i §§ 276, 276 a, 281 og 282 nævnte forbrydelser er af særligt grov beskaffenhed navnlig på grund af udførelsesmåden, eller fordi forbrydelsen er udført af flere i forening eller under medtagelse af våben eller andet farligt redskab eller middel, eller på grund af de stjålne genstandes betydelige værdi eller de forhold, under hvilke de befandt sig, eller fordi der er tale om tyveri begået som led i organiseret indbrudskriminalitet, eller fordi der er tale om systematisk eller organiseret afpresning, eller når et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser og præciserer de skærpede straffevilkår for særligt grove tilfælde af underslæb, bedrageri, mandatsvig og skyldnersvig, herunder når forbrydelserne er begået i forening, har stor økonomisk omfang eller omfatter flere forbrydelser.

 Stk. 2. Straffen kan stige til fængsel indtil 8 år, når de i §§ 278-280 og 283 nævnte forbrydelser er af særligt grov beskaffenhed navnlig på grund af udførelsesmåden, eller fordi forbrydelsen er udført af flere i forening, eller som følge af omfanget af den opnåede eller tilsigtede vinding, eller når et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser og præciserer, at straffen for tyveri, underslæb, bedrageri og andre nævnte formueforbrydelser kan nedsættes til bøde eller helt bortfalde, hvis handlingen vurderes som af mindre strafværdighed på grund af omstændighederne, den stjålne ejendoms værdi eller andre formildende forhold.

 § 287. Er nogen af de forbrydelser, der er nævnt i §§ 276-283, af mindre strafværdighed på grund af de omstændigheder, hvorunder handlingen er begået, de tilvendte genstandes eller det lidte formuetabs ringe betydning eller af andre grunde, er straffen bøde. Under i øvrigt formildende omstændigheder kan straffen bortfalde.


Dette afsnit finder anvendelse i 28. kapitel om formueforbrydelser og præciserer, at forsøg på mindre strafværdige formueforbrydelser, som er omfattet af stk. 1, er strafbare.

 Stk. 2. Forsøg på forbrydelse, der er omfattet af stk. 1, er strafbart.


Dette afsnit om røveri indgår i 28. kapitel om formueforbrydelser i straffeloven og beskriver straffen for røveri, herunder tilfælde med vold eller trusler om øjeblikkelig vold i forbindelse med berigelse.

 § 288. For røveri straffes med fængsel indtil 6 år den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding ved vold eller trussel om øjeblikkelig anvendelse af vold
1) fratager eller aftvinger nogen en fremmed rørlig ting,
2) bringer en stjålen ting i sikkerhed eller
3) tvinger nogen til en handling eller undladelse, der medfører formuetab for den overfaldne eller nogen, for hvem denne handler.


Dette afsnit er en del af straffelovens 28. kapitel om formueforbrydelser og præciserer straffen for røveri, herunder hvornår straffen kan forhøjes på grund af særligt grove omstændigheder.

 Stk. 2. Straffen kan stige til fængsel i 10 år, når et røveri er af særligt grov beskaffenhed navnlig på grund af dets særligt farlige karakter, udførelsesmåden eller omfanget af den opnåede eller tilsigtede vinding, eller fordi gerningsmanden er trængt ind i et privat hjem for at begå røveri, eller når et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt vedrører det straf for særligt grove overtrædelser af skatte-, told-, afgifts- eller tilskudslovgivningen.

 § 289. Med fængsel indtil 8 år straffes den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding gør sig skyldig i overtrædelse af særligt grov karakter af skatte-, told-, afgifts- eller tilskudslovgivningen eller af § 289 a.


Denne bestemmelse er en præciserende regel i forbindelse med straf for særligt grove overtrædelser af skatte-, told-, afgifts- eller tilskudslovgivningen, og afgør, at den skærpede straf kun kan anvendes, hvis den pågældende lovgivning eksplicit henviser til denne strafbæstemmelse.

 Stk. 2. Bestemmelsen i stk. 1 finder kun anvendelse, hvis der i den i stk. 1 nævnte lovgivning er henvist til denne bestemmelse.


Dette afsnit indgår i § 289, stk. 3, i straffeloven og vedrører udmåling af tillægsbøde ved særligt grove overtrædelser af skatte-, told-, afgifts- eller tilskudslovgivningen, hvor der skal tages hensyn til forbrydelsens karakter, udførelsesmåde, omfang og om den er begået i forening med andre.

 Stk. 3. Ved udmåling af tillægsbøde efter § 50, stk. 2, i forbindelse med overtrædelse af stk. 1 skal der lægges vægt på, om forbrydelsen er af særlig grov beskaffenhed navnlig på grund af udførelsesmåden, eller fordi forbrydelsen er udført af flere i forening, eller når et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer straf for urigtige eller vildledende oplysninger i forbindelse med told, afgifter, tilskud eller støtte fra danske eller EU-myndigheder.

 § 289 a. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, der til brug for afgørelser om betaling eller tilbagebetaling af told eller afgifter til eller udbetaling eller tilbagebetaling af tilskud eller støtte fra danske myndigheder eller De Europæiske Fællesskabers institutioner eller andre fællesskabsorganer giver urigtige eller vildledende oplysninger eller fortier oplysninger, herunder undlader at opfylde en oplysningspligt af betydning for sagens afgørelse med forsæt til at unddrage sig eller andre betaling eller med forsæt til at opnå uberettiget udbetaling til sig eller andre.


Dette afsnit er en del af § 289 a i straffeloven og omhandler straf for uretmæssig udnyttelse af offentlige ydelser, herunder uretmæssig anvendelse af tilskud eller støtte, som er bevilget af danske myndigheder eller EU-institutioner.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der uretmæssigt udnytter en lovligt opnået fordel med hensyn til betalinger som nævnt i stk. 1, og den, der uretmæssigt anvender udbetalinger som nævnt i stk. 1 til andre formål end dem, de oprindelig var bevilget til. Dette gælder dog ikke ydelser, der bevilges til privat brug.


Dette afsnit er en del af § 289 a i 28. kapitel om formueforbrydelser og præciserer, at reglerne om straf for urigtige oplysninger vedrørende told, afgifter og tilskud kun gælder, hvis der ikke findes en tilsvarende bestemmelse i anden lovgivning.

 Stk. 3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder kun anvendelse, hvor anden lovgivning ikke indeholder en tilsvarende regulering.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer, at særligt grove overtrædelser af reglerne i stk. 1 og 2 i § 289 a straffes efter de strengere regler i § 289.

 Stk. 4. Overtrædelser af stk. 1 eller stk. 2 af særligt grov karakter straffes efter § 289.


Dette afsnit om hæleri indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser og definerer straf for modtagelse eller anden deltagelse i udbytte fra en strafbar lovovertrædelse, medmindre forholdet falder under hvidvask efter § 290 a.

 § 290. For hæleri straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder den, som uberettiget modtager eller skaffer sig eller andre del i udbytte, der er opnået ved en strafbar lovovertrædelse, og den, der uberettiget ved at skjule, opbevare, transportere, hjælpe til afhændelse eller på lignende måde efterfølgende virker til at sikre en anden udbyttet af en strafbar lovovertrædelse, medmindre forholdet er omfattet af § 290 a.


Dette afsnit omhandler straffen for hæleri i straffelovens § 290, stk. 2, og beskriver skærpende omstændigheder, der kan føre til en højere straf.

 Stk. 2. Straffen kan stige til fængsel i 6 år, når hæleriet er af særligt grov beskaffenhed navnlig på grund af forbrydelsens erhvervsmæssige eller professionelle karakter eller som følge af den opnåede eller tilsigtede vinding, eller når et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit er en undtagelsesbestemmelse i forbindelse med straf for hæleri efter § 290 i straffeloven, og præciserer, hvilke modtagelser af udbytte der ikke kan straffes.

 Stk. 3. Straf efter denne bestemmelse kan ikke pålægges den, som modtager udbytte til sædvanligt underhold fra familiemedlemmer eller samlever, eller den, der modtager udbytte som normalt vederlag for sædvanlige forbrugsvarer, brugsting eller tjenester.


28. kapitel – Formueforbrydelser

 § 290 a. For hvidvask straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder den, der konverterer eller overfører penge, som direkte eller indirekte er udbytte af en strafbar lovovertrædelse, for at skjule eller tilsløre den ulovlige oprindelse.


Dette afsnit omhandler straffen for hvidvask efter § 290 a i straffeloven, hvor der beskrives skærpende omstændigheder, der kan føre til en højere straf.

 Stk. 2. Straffen kan stige til fængsel i 8 år, når hvidvasken er af særligt grov beskaffenhed navnlig på grund af forbrydelsens erhvervsmæssige eller professionelle karakter eller som følge af den opnåede eller tilsigtede vinding, eller når et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit er en del af straffelovens 28. kapitel om formueforbrydelser og omhandler særlige strafbestemmelser for ledelsesmedlemmer i systemisk vigtige finansielle institutioner (SIFI), der overtræder bestemmelser i lov om finansiel virksomhed.

 § 290 b. Med bøde eller fængsel indtil 3 år straffes den, der som medlem af direktionen eller bestyrelsen i et systemisk vigtigt finansielt institut (SIFI) gør sig skyldig i overtrædelse af § 373, stk. 6 eller 7, i lov om finansiel virksomhed.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt paragraf 290 b, der vedrører straf for bestyrelsesmedlemmer i systemisk vigtige finansielle institutioner (SIFI), der begår overtrædelser i henhold til hvidvaskloven.

 Stk. 2. Med fængsel indtil 3 år straffes den, der som medlem af direktionen eller bestyrelsen i et systemisk vigtigt finansielt institut (SIFI) gør sig skyldig i en overtrædelse omfattet af § 78, stk. 2, i hvidvaskloven.


28. kapitel – Formueforbrydelser: Bestemmelse om straf for hærværk mod andres ejendom.

 § 291. Den, der ødelægger, beskadiger eller bortskaffer ting, der tilhører en anden, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder.


Dette afsnit er en del af § 291 i 28. kapitel om formueforbrydelser i straffeloven og omhandler straffen for hærværk, herunder forhold, der kan medføre forhøjelse af straffen til fængsel i op til 6 år.

 Stk. 2. Øves der hærværk af betydeligt omfang eller af mere systematisk eller organiseret karakter, eller er gerningsmanden tidligere fundet skyldig efter nærværende paragraf eller efter § 180, § 181, § 183, stk. 1 og 2, § 184, stk. 1, § 193 eller § 194, kan straffen stige til fængsel i 6 år.


Dette afsnit er en del af § 291 i 28. kapitel om formueforbrydelser og omhandler straf for hærværk, hvor skaden er forvoldt ved grov uagtsomhed under særligt skærpende omstændigheder.

 Stk. 3. Forvoldes skaden under de i stk. 2 nævnte omstændigheder af grov uagtsomhed, er straffen bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


Dette afsnit indgår i straffelovens 28. kapitel om formueforbrydelser og præciserer skærpende omstændigheder ved straffens udmåling for hærværk, herunder i forbindelse med grov forstyrrelse af ro og orden eller mod genstande, der tjener til kriminalitetsforebyggelse eller tilhører personer i offentlig tjeneste.

 Stk. 4. Ved fastsættelse af straffen efter stk. 1 og 2 skal det indgå som en skærpende omstændighed, at forholdet er begået, mens eller i umiddelbar forlængelse af at der i området foregår grov forstyrrelse af ro og orden på offentligt sted, eller at hærværk er begået mod ting, der tjener til at forebygge eller bekæmpe kriminalitet. Det skal ved fastsættelse af straffen efter stk. 1 og 2 endvidere indgå som skærpende omstændighed, at forholdet er begået mod ting, der tilhører en af de i § 119 nævnte personer, når gerningen har baggrund i den forurettedes udførelse af offentlig tjeneste eller hverv.


Dette afsnit er placeret i 28. kapitel af straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt vedrører det straf for handlinger, hvor en skyldner ødelægger sine egne ejendele for at unddrage sine fordringshavere muligheden for at få fyldestgørelse.

 § 292. Den, der ved at ødelægge, beskadige eller bortskaffe sine ejendele unddrager dem fra at tjene sine fordringshavere eller nogen enkelt af disse til fyldestgørelse, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer ulovlig brug af andres ejendom.

 § 293. Den, som uberettiget bruger en ting, der tilhører en anden, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år, medmindre forholdet er omfattet af § 293 a. Under skærpende omstændigheder, navnlig når tingen ikke bringes tilbage efter brugen, kan straffen stige til fængsel i 2 år.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer straffen for at uberettiget at hindre en anden i at råde over sine ejendele.

 Stk. 2. Den, der uberettiget hindrer en anden i helt eller delvis at råde over ting, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år. Straffen kan stige til fængsel i 2 år, hvor der er tale om overtrædelser af mere systematisk eller organiseret karakter, eller der i øvrigt foreligger særligt skærpende omstændigheder.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer straf for ulovlig brug af andres motorkøretøjer (brugstyveri).

 § 293 a. For brugstyveri af motorkøretøj straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder den, der uberettiget bruger et motorkøretøj, der tilhører en anden. Under særligt skærpende omstændigheder, herunder navnlig i gentagelsestilfælde, kan straffen stige til fængsel i 4 år.


28. kapitel – Formueforbrydelser

 § 294. Den, som ulovligt tager sig selv til rette, straffes med bøde.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer ulovlig inddæmning eller opstilling af faste indretninger i ferske vande eller på søterritoriet i strid med private eller offentlige rettigheder.

 § 295. Den, som i ferske vande eller på søterritoriet i strid med privates eller det offentliges ret foretager inddæmning eller anbringer faste indretninger, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 måneder.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt vedrører det straf for økonomisk kriminalitet, herunder markedsmanipulation, urigtige oplysninger om virksomheder og grove overtrædelser af regler for virksomheders økonomiske styring og dokumentation.

 § 296. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, som
1) udspreder urigtige eller vildledende oplysninger, hvorved prisen på finansielle instrumenter eller tilsvarende aktiver kan påvirkes væsentligt,
2) giver urigtige eller vildledende oplysninger om juridiske personers forhold
a) i offentlige meddelelser om økonomiske forhold,
b) i lovpligtige regnskaber,
c) i beretninger, regnskaber eller erklæringer til generalforsamling eller lignende organ eller den juridiske persons ledelse,
d) ved anmeldelse til en registreringsmyndighed eller
e) i udbudsmateriale vedrørende den juridiske persons stiftelse eller kapitaludvidelse samt vedrørende salg af andele eller udstedelse eller salg af konvertible obligationer,
3) groft overtræder den for en juridisk person gældende lovgivning vedrørende
a) kapitaltilførsel eller
b) anvendelse af den juridiske persons midler,
4) groft undlader at opfylde krav i den for en juridisk person gældende lovgivning om
a) førelse af forhandlingsprotokoller,
b) førelse af fortegnelser og oplysningspligter vedrørende ejerandele eller
c) handlepligter ved konstateret kapitaltab.


Dette afsnit omhandler strafskærpelse for særligt grove former for økonomisk kriminalitet, herunder markedsmanipulation, og indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser i straffeloven.

 Stk. 2. Under særligt skærpende omstændigheder kan straffen for overtrædelse af stk. 1, nr. 1, stige til fængsel indtil 6 år. Som særligt skærpende omstændigheder anses navnlig tilfælde, hvor forbrydelsen er begået af flere i forening, hvor der er opnået eller tilsigtet betydelig vinding, eller hvor et større antal forbrydelser er begået.


Dette afsnit er en del af § 297 i straffeloven, som omhandler straf for udsprejning af urigtige eller vildledende oplysninger, der kan påvirke prisen på varer, fast ejendom eller tilsvarende aktiver. Stk. 3 fastsætter straffen, når handlingen begås ved grov uagtsomhed.

 Stk. 3. Begås en handling eller undladelse som nævnt i stk. 1 af grov uagtsomhed, er straffen bøde eller under skærpende omstændigheder fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer straf for udsendelse af urigtige eller vildledende oplysninger, der kan væsentligt påvirke priser på varer, fast ejendom eller lignende aktiver.

 § 297. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, som udspreder urigtige eller vildledende oplysninger, hvorved prisen på varer, fast ejendom eller tilsvarende aktiver kan påvirkes væsentligt.


Dette afsnit er en del af straffelovens 27. kapitel om freds- og ærekrænkelser og præciserer straffen for handlinger begået med grov uagtsomhed i forbindelse med uberettiget adgang til datasystemer, åbning af breve eller hemmelig aflytning.

 Stk. 2. Begås en handling som nævnt i stk. 1 af grov uagtsomhed, er straffen bøde eller under skærpende omstændigheder fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer straf for svigagtig erhvervelse af lån, kredit, ydelser eller adgang uden betaling, hvor betingelserne for bedrageri efter § 279 ikke er opfyldt.

 § 298. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, som, uden at betingelserne for at anvende § 279 foreligger,
1) ved urigtige foregivender angående betalingsevnen skaffer sig eller andre lån eller kredit med den følge, at formuetab dermed påføres,
2) ved forbrug af forudbetalt vederlag sætter sig ud af stand til at levere modydelsen,
3) bortfjerner sig uden at betale logi, fortæring, befordring eller anden ydelse, ved hvilken det har været en kendelig forudsætning, at betaling erlægges forinden bortfjernelsen,
4) uden erlæggelse af den fastsatte betaling tilsniger sig adgang til forestilling, udstilling eller forsamling eller til befordring med offentligt samfærdselsmiddel eller til benyttelse af anden almentilgængelig indretning.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer straf for grov pligtovertrædelse i formueanliggender, hvor en person påfører en anden et betydeligt formuetab uden at opfylde sine forpligtelser.

 § 299. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, som, uden at betingelserne for at anvende § 280 foreligger, i et formueanliggende, som det påhviler den pågældende at varetage for en anden, ved tilsidesættelse af sin pligt påfører denne et betydeligt formuetab, som ikke erstattes inden dom i første instans.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven om formueforbrydelser og præciserer straffen for korruption i forbindelse med varetagelse af andres formueanliggender, herunder modtagelse, krav eller tilbud om gaver eller andre fordele på pligtstridig måde.

 Stk. 2. Med bøde eller fængsel indtil 4 år straffes den, som ved varetagelse af en andens formueanliggender for sig selv eller andre på pligtstridig måde modtager, fordrer eller lader sig tilsige gave eller anden fordel, såvel som den, der yder, lover eller tilbyder en sådan gave eller anden fordel.


Dette afsnit findes i 28. kapitel af straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt straffer grove overtrædelser af lovgivningen om forretningshemmeligheder.

 § 299 a. Med fængsel indtil 6 år straffes den, der under særligt skærpende omstændigheder gør sig skyldig i overtrædelse af § 4, jf. § 18, stk. 1, nr. 1-3, i lov om forretningshemmeligheder. Som særligt skærpende omstændigheder anses navnlig tilfælde, hvor handlingen har medført betydelig skade, eller der er fremkaldt nærliggende fare herfor.


Dette afsnit findes i 28. kapitel (Formueforbrydelser) i straffeloven og omhandler særligt grove former for intellektuel ejendoms- og varemærkekrænkelser, herunder ophavsret, varemærker, design, patenter og brugsmodeller, samt særligt grove overtrædelser af medieloven, som straffes med fængsel indtil 6 år.

 § 299 b. Med fængsel indtil 6 år straffes den, der for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding eller som i øvrigt under særligt skærpende omstændigheder gør sig skyldig i
1) ophavsretskrænkelser af særligt grov karakter, jf. ophavsretslovens § 76, stk. 2, eller ulovlig import af særligt grov karakter, jf. ophavsretslovens § 77, stk. 2,
2) varemærkekrænkelser af særligt grov karakter, jf. varemærkelovens § 42, stk. 2,
3) designindgreb af særligt grov karakter, jf. designlovens § 36, stk. 2,
4) patentindgreb af særligt grov karakter, jf. patentlovens § 57, stk. 2,
5) brugsmodelindgreb af særligt grov karakter, jf. brugsmodellovens § 54, stk. 2, eller
6) overtrædelse af særligt grov karakter af § 91, jf. § 94, stk. 2, i lov om radio- og fjernsynsvirksomhed.


Dette afsnit er en del af kapitel 28 (Formueforbrydelser) i straffeloven og omhandler straf for medvirken til karteldannelse under særligt skærpende omstændigheder, herunder overtrædelse af konkurrencelovens regler om uantagelige aftaler mellem virksomheder.

 § 299 c. Med fængsel indtil 6 år straffes den, der under særlig skærpende omstændigheder medvirker til, at en virksomhed eller en virksomhedssammenslutning indgår en kartelaftale omfattet af konkurrencelovens § 23, stk. 4, 2. pkt. Som særlig skærpende omstændighed anses navnlig tilfælde, hvor overtrædelsen har haft et betydeligt omfang eller har været egnet til at medføre betydelig skade.


Dette afsnit er en del af § 299 c i straffeloven, som omhandler straf for medvirken til kartelaftaler under særligt skærpende omstændigheder, og præciserer, at bestemmelsen kun gælder for fysiske personer.

 Stk. 2. Stk. 1 finder alene anvendelse på fysiske personer.


Dette afsnit er en del af straffelovens 28. kapitel om formueforbrydelser og omhandler særligt grove former for økonomisk kriminalitet, herunder overtrædelser af EU-forordninger vedrørende markedsmisbrug, integritet på engrosenergimarkederne og auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner.

 § 299 d. Med fængsel indtil 6 år straffes den, der under særligt skærpende omstændigheder gør sig skyldig i
1) overtrædelse af artikel 14, litra a og b, eller artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 596/2014 af 16. april 2014 om markedsmisbrug (forordningen om markedsmisbrug),
2) overtrædelse af artikel 3, stk. 1, litra a eller c, eller artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1227/2011/EU af 25. oktober 2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne eller
3) overtrædelse af artikel 38, stk. 1, artikel 39, litra b, artikel 40, jf. artikel 38, stk. 1, eller artikel 39, litra b, eller artikel 41 i Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet.


Dette afsnit omhandler særligt skærpende omstændigheder ved overtrædelse af bestemmelser om markedsmisbrug, herunder manipulation af priser på finansielle instrumenter eller aktiver, og indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser i straffeloven.

 Stk. 2. Som særligt skærpende omstændigheder, jf. stk. 1, anses navnlig tilfælde, hvor forbrydelsen er begået af flere i forening, hvor der er opnået eller tilsigtet betydelig vinding, eller hvor et større antal forbrydelser er begået.


Almindelig del, 1. kapitel, Indledende bestemmelser – præciserer, at kapitlerne 1-11 generelt finder anvendelse på alle strafbare forhold, medmindre andet er fastsat.

 § 2. Denne lovs kapitler 1-11 finder, for så vidt ikke andet er bestemt, anvendelse på alle strafbare forhold.


28. kapitel – Formueforbrydelser

 § 300. Med bøde eller fængsel indtil 1 år straffes
1) den, som på en tid, da han indser eller burde indse, at han er ude af stand til at fyldestgøre sine fordringshavere, betydeligt forværrer sin formuestilling ved stiftelse af ny gæld eller betaler eller stiller sikkerhed for betydelige forfaldne gældsposter,
2) den, som påfører sine fordringshavere betydeligt tab ved ødsel levemåde, ved spil, ved vovelige foretagender, der ikke står i forhold til hans formue, ved i høj grad uordentlig forretningsførelse eller anden letsindig adfærd,
3) den skyldner og tillidsmand, som ved afgivelse af de under rekonstruktionsbehandling fornødne erklæringer giver urigtige oplysninger eller gør sig skyldig i grov skødesløshed.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer straf for forsætlig eller groft uagtsomt at udnytte en persons vildfarelse til at forårsage betydeligt formuetab, uden at betingelserne for bedrageri efter § 279 er opfyldt.

 § 300 a. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, som, uden at betingelserne for at anvende § 279 foreligger, på retsstridig måde forsætligt eller groft uagtsomt bevirker, at en person, der befinder sig i en vildfarelse, af denne grund bestemmes til en handling eller undladelse, og derved påfører ham eller nogen, for hvem handlingen eller undladelsen bliver afgørende, et betydeligt formuetab.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer straf for udnyttelse af en modparts økonomiske vanskeligheder eller underordnede stilling ved aftaleindgåelse, hvor der ikke foreligger betingelser for at anvende reglerne om afpresning (§ 282).

 § 300 b. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, som, uden at betingelserne for at anvende § 282 foreligger, ved indgåelse af en aftale på utilbørlig måde benytter sig af modpartens økonomiske vanskeligheder eller i øvrigt af dennes underlegne stilling.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer straf for videregivelse eller gennemførelse af krav, der bygger på handlinger som åger, bedrageri eller skyldnersvig, hvor der ved erhvervelsen er udvist grov uagtsomhed.

 § 300 c. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den, som overdrager et krav, der hidrører fra en andens handling af den i § 282, § 300 a eller § 300 b nævnte beskaffenhed, eller som gør et sådant krav gældende, såfremt han ved erhvervelsen af kravet udviste grov uagtsomhed med hensyn til dets beskaffenhed. På samme måde straffes den, som i øvrigt groft uagtsomt drager utilbørlig fordel af en andens handling af den i § 282, § 300 a eller § 300 b nævnte beskaffenhed.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt vedrører det straf for ulovlig behandling af betalingsoplysninger, herunder identifikation af andres betalingsmidler og genererede betalingskortnumre.

 § 301. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, der med forsæt til uberettiget anvendelse fremstiller, skaffer sig, besidder eller videregiver
1) oplysninger, som identificerer et betalingsmiddel, der er tildelt andre, eller
2) genererede betalingskortnumre.


Dette afsnit er en del af straffelovens 28. kapitel om formueforbrydelser og præciserer straffen for grovere tilfælde af videregivelse af oplysninger, der identificerer andres betalingsmidler, herunder genererede betalingskortnumre.

 Stk. 2. Sker den i stk. 1 nævnte videregivelse m.v. i en videre kreds eller under i øvrigt særligt skærpende omstændigheder, er straffen fængsel indtil 6 år.


Denne bestemmelse er en undtagelse til reglen om straf for fremstilling, besiddelse eller videregivelse af oplysninger, der identificerer andres betalingsmidler, og præciserer, at ægte betalingskort ikke omfattes af forbuddet.

 Stk. 3. Bestemmelsen i stk. 1 finder ikke anvendelse på ægte betalingskort.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i straffelovens 28. kapitel, som omhandler formueforbrydelser.

 § 301 a. (Ophævet)


Dette afsnit indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser og omhandler straf for særligt grov overtrædelse af reglerne om bogføring, opbevaring af regnskabsmateriale, myndigheders adgang hertil samt aflæggelse af årsregnskaber, såfremt forholdet ikke allerede er omfattet af § 296.

 § 302. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes, for så vidt forholdet ikke falder ind under § 296, den, som særligt groft overtræder lovgivningens krav til
1) bogføring, herunder registrering af transaktioner og udfærdigelse af regnskabsmateriale,
2) opbevaring af regnskabsmateriale, herunder beskrivelser af bogføring og systemer til opbevaring og fremfindelse af materiale, herunder adgangskoder m.v. og krypteringsnøgler,
3) offentlige myndigheders adgang til regnskabsmateriale i henhold til den for disse myndigheder særligt gældende lovgivning samt
4) aflæggelse af årsregnskaber eller tilsvarende regnskaber.


Dette afsnit omhandler straf for grov uagtsomhed i forbindelse med særligt grove overtrædelser af lovgivningen om bogføring, regnskabsmateriale og offentliggørelse af regnskaber, og indgår i kapitel 28 om formueforbrydelser.

 Stk. 2. Begås en handling eller undladelse som nævnt i stk. 1 af grov uagtsomhed, er straffen bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er placeret i 28. kapitel af straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt i forbindelse med straf for modtagelse af ting, der er erhvervet ved en berigelsesforbrydelse.

 § 303. Den, som udviser grov uagtsomhed ved at tilforhandle sig eller på anden lignende måde modtage ting, der er erhvervet ved en berigelsesforbrydelse, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er placeret i 28. kapitel (Formueforbrydelser) og omhandler straf for valgsvig i forbindelse med afgørelser om formueanliggender, herunder uberettiget deltagelse i eller manipulation af afstemninger.

 § 304. Med bøde eller fængsel indtil 4 måneder straffes den, som i tilfælde, hvor afgørelse om et formueanliggende træffes ved afstemning, skaffer sig eller andre adgang til uberettiget at deltage i denne eller til at afgive flere stemmer, end der tilkommer ham, eller bevirker, at afstemningen forvanskes.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og præciserer straf for manipulation af stemmegivning i konkurs- eller gældsfragåelsesbo samt under rekonstruktionsbehandling.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, som ved afstemninger i et konkurs- eller gældsfragåelsesbo eller under rekonstruktionsbehandling ved usande foregivender påvirker stemmegivningen eller yder, lover eller tilbyder, modtager, fordrer eller lader sig tilsige formuefordel for at stemme i en bestemt retning eller for at undlade at stemme.


Dette afsnit er en del af straffelovens 28. kapitel, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt regulerer ulovlig påvirkning af voldgiftsdommere gennem bestikkelse.

 § 304 a. Den, som uberettiget yder, lover eller tilbyder nogen, der her i landet eller i udlandet virker som voldgiftsdommer, en gave eller anden fordel for at formå den pågældende til at gøre eller undlade noget under udøvelsen af dette hverv, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af 28. kapitel i straffeloven, som omhandler formueforbrydelser, og specifikt § 304 a, der vedrører straf for korruption i forbindelse med voldgiftsdommer.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der her i landet eller i udlandet virker som voldgiftsdommer, og som under udøvelsen af dette hverv uberettiget modtager, fordrer eller lader sig tilsige en gave eller anden fordel.


Dette afsnit omhandler påtalebetingelser for bestemte formueforbrydelser og fastsætter, at anklage kun kan ske efter forurettedes begæring, medmindre der er særlige offentlige hensyn.

 § 305. De i § 291, stk. 1 og 3, § 293, stk. 2, § 298 og § 299 omhandlede lovovertrædelser påtales kun efter den forurettedes begæring, medmindre almene hensyn kræver påtale.


Dette afsnit findes i 28. kapitel (Formueforbrydelser) i straffelovens særlige del og omhandler påtaleforhold vedrørende ulovlig egenret.

 Stk. 2. De i § 294 omhandlede lovovertrædelser er undergivet privat påtale.


Dette afsnit omhandler strafansvar for juridiske personer og henviser til reglerne i 5. kapitel, som specifikt vedrører strafansvar for selskaber og andre juridiske personer i forbindelse med overtrædelse af straffeloven.

 § 306. Der kan pålægges selskaber m.v. (juridiske personer) strafansvar efter reglerne i 5. kapitel for overtrædelse af denne lov.


Almindelig del, 6. kapitel - Straffene

 § 31. De almindelige straffe er fængsel og bøde.


Almindelig del, 6. kapitel – Straffene

 § 32. (Ophævet)


Almindelig del, 6. kapitel – Straffene

 § 33. Fængsel idømmes på livstid eller på tid, ikke under 7 dage og ikke over 16 år.


Almindelig del, 6. kapitel, § 33, stk. 2 – om maksimal straf ved forhøjelse af den foreskrevne straf.

 Stk. 2. I tilfælde, hvor der er hjemmel til at forhøje den straf, der er foreskrevet for en lovovertrædelse, kan der dog idømmes fængsel indtil 20 år.


Almindelig del, 6. kapitel – Straffene, § 33, stk. 3

 Stk. 3. En gerningsmand, der ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført, kan ikke idømmes fængsel på livstid.


Almindelig del, 6. kapitel – Straffene, § 33, stk. 4

 Stk. 4. Når fængsel idømmes for kortere tid end 3 måneder, fastsættes straffen i dage, ellers i måneder og år.


Almindelig del, 6. kapitel (Straffene), afsnit om prøveløsladelse

 § 38. Når to tredjedele af straffetiden, dog mindst 2 måneder, er udstået, afgør justitsministeren eller den, han bemyndiger dertil, om den dømte skal løslades på prøve.


Dette afsnit omhandler betingelserne for løsladelse på prøve i henhold til straffelovens § 38, herunder muligheden for tidligere løsladelse under særlige omstændigheder.

 Stk. 2. Løsladelse på prøve kan ske tidligere, når særlige omstændigheder taler derfor, og den dømte har udstået halvdelen af straffetiden, dog mindst 2 måneder. Bestemmelse herom træffes af justitsministeren eller den, som ministeren bemyndiger dertil.


Dette afsnit omhandler betinget fængsel og prøveløsladelse, herunder vilkår og begrænsninger for løsladelse på prøve, herunder at prøveløsladelse ikke kan ske for den ubetingede del af en dom efter § 58, stk. 1.

 Stk. 3. Prøveløsladelse kan ikke ske med hensyn til den ubetingede del af en dom efter § 58, stk. 1.


Dette afsnit omhandler betingelserne for prøveløsladelse af en dømt person, herunder krav til vilkår for løsladelse, og indgår i kapitlet om straffene i straffeloven.

 Stk. 4. Løsladelse på prøve forudsætter, at den dømtes forhold ikke gør løsladelsen utilrådelig, at der er sikret ham passende ophold og arbejde eller andet underhold, og at han erklærer at ville overholde de vilkår for løsladelsen, som fastsættes efter § 39, stk. 2-4.


Dette afsnit omhandler betingelser for prøveløsladelse af fængslede, herunder nægtelse af prøveløsladelse, når den dømte har tilknytning til en voldelig gruppekonflikt, hvor der er anvendt særlig farlige våben eller begået brandstiftelse.

 Stk. 5. Prøveløsladelse kan ikke ske, hvis den dømte af politiet skønnes at have tilknytning til en gruppe af personer, som er aktivt involveret i en verserende voldelig konflikt med en anden gruppe af personer, og politiet oplyser, at der inden for den gruppe, som den dømte skønnes at have tilknytning til, som led i konflikten enten er anvendt skydevåben eller er anvendt våben eller eksplosivstoffer, som på grund af deres særdeles farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade, eller er begået brandstiftelse omfattet af § 180.


Dette afsnit omhandler betingelser for prøveløsladelse af fængslede, herunder særlige krav til deltagelse i behandlingsprogrammer for personer dømt efter § 81 a eller for forbrydelser i kapitel 12 og 13 i straffeloven.

 Stk. 6. Løsladelse på prøve af en person, som er dømt efter § 81 a, og som ikke er udvist ved dom, forudsætter desuden, at den pågældende har deltaget i et program fastsat af kriminalforsorgen med henblik på at forebygge ny ligeartet kriminalitet. Tilsvarende gælder, hvor særlige omstændigheder ikke taler herimod, løsladelse på prøve af en person, som er dømt for overtrædelse af en af de i denne lovs 12. eller 13. kapitel omhandlede forbrydelser, og som ikke er udvist ved dom.


Dette afsnit omhandler prøveløsladelse af personer dømt til livsvarigt fængsel og de betingelser, der gælder herfor, herunder krav til løsladelsesvilkår og tilsyn.

 Stk. 7. Justitsministeren kan fastsætte regler om programmer som nævnt i stk. 6.


Dette afsnit omhandler betingelserne for løsladelse på prøve efter afsoning af en fængselsstraf og indgår i kapitel 6 om "Straffene" i straffeloven.

 § 39. Løsladelse betinges af, at den pågældende ikke i prøvetiden begår strafbart forhold. Prøvetiden kan ikke overstige 3 år. Hvis den resterende straffetid overstiger 3 år, kan der dog fastsættes en prøvetid på indtil 5 år.


Dette afsnit omhandler vilkår for løsladelse på prøve efter afsoning af en del af fængselsstraffen, herunder muligheden for at fastsætte tilsyn og andre vilkår i overensstemmelse med reglerne i § 57.

 Stk. 2. Det kan fastsættes som vilkår for løsladelsen, at den pågældende i hele prøvetiden eller en del af denne undergives tilsyn. Yderligere vilkår kan fastsættes efter reglerne i § 57. Vilkår om ophold i hjem, hospital eller anden institution har ikke gyldighed for længere tidsrum end den resterende straffetid.


Dette afsnit indgår i reglerne om prøveløsladelse fra fængsel og specificerer særlige vilkår, der kan fastsættes ved prøveløsladelse for personer dømt for alvorlige narkotika- eller våbenrelaterede forbrydelser eller forbrydelser med vold, og som har tilknytning til kriminelle grupper.

 Stk. 3. Ved løsladelse på prøve af en person, som er dømt for overtrædelse af § 191 eller § 192 a eller for en forbrydelse, der har været forbundet med forsætlig vold eller trusler, som er idømt fængsel i 1 år eller derover, som ikke er udvist ved dom, og som af politiet skønnes at have tilknytning til en gruppe af personer, hvor de pågældende personer tilsammen står bag omfattende og alvorlig kriminalitet, fastsættes, hvis ikke særlige omstændigheder taler herimod, vilkår om, at den pågældende i prøvetiden ikke opholder sig sammen med eller på anden måde har kontakt med andre med tilknytning til den pågældende gruppe, medmindre der er tale om nærtstående eller der er tale om ophold eller kontakt som led i varetagelsen af et anerkendelsesværdigt formål.


Dette afsnit omhandler vilkår for prøveløsladelse af personer, der er dømt for særlige alvorlige forbrydelser, herunder forbrydelser omfattet af § 81 a eller forbrydelser i straffelovens 12. eller 13. kapitel, og som ikke er udvist ved dom.

 Stk. 4. Ved løsladelse på prøve af en person, som er dømt efter § 81 a, og som ikke er udvist ved dom, fastsættes vilkår om, at den dømte skal deltage i et program fastsat af kriminalforsorgen med henblik på at forebygge ny ligeartet kriminalitet. Tilsvarende gælder, hvor særlige omstændigheder ikke taler herimod, løsladelse på prøve af en person, som er dømt for overtrædelse af en af de i denne lovs 12. eller 13. kapitel omhandlede forbrydelser, og som ikke er udvist ved dom.


Dette afsnit omhandler prøveløsladelse af personer dømt for alvorlige forbrydelser, herunder betingelser og vilkår for løsladelse, og giver justitsministeren beføjelse til at fastsætte regler om forebyggelsesprogrammer.

 Stk. 5. Justitsministeren kan fastsætte regler om programmer som nævnt i stk. 4.


Almindelige betingelser for strafferetlige bestemmelsers anvendelse i forhold til ændringer i lovgivningen over tid.

 § 3. Er den ved en handlings påkendelse gældende straffelovgivning forskellig fra den, der gjaldt ved handlingens foretagelse, afgøres spørgsmålet om strafbarhed og straf efter den senere lov, dog at afgørelsen ikke derved må blive strengere end efter den ældre lov. Beror ophøret af lovens gyldighed på ydre, strafskylden uvedkommende forhold, bliver handlingen at bedømme efter den ældre lov.


Dette afsnit finder anvendelse i forbindelse med ændringer i straffelovgivningen, hvor en handling ikke længere er strafbar, og omhandler konsekvenserne for allerede idømt, men ikke fuldbyrdet straf.

 Stk. 2. Bortfalder uden for sidstnævnte tilfælde ved lov en handlings strafbarhed, bortfalder også den for sådan handling idømte, men ikke fuldbyrdede straf. Den dømte kan forlange, at spørgsmålet om straffens bortfald ved påtalemyndighedens foranstaltning indbringes for den ret, der har påkendt sagen i første instans. Afgørelsen træffes ved kendelse.


Dette afsnit omhandler konsekvenserne af, at en person, der er løsladt på prøve, begår et nyt strafbart forhold under prøvetiden, og indgår i reglerne om prøveløsladelse i forbindelse med fængselsstraf.

 § 40. Begår den prøveløsladte nyt strafbart forhold i prøvetiden, og foretages der inden dennes udløb rettergangsskridt, hvorved han sigtes for forholdet, træffer retten afgørelse i overensstemmelse med § 61, stk. 2, således at reststraffen ligestilles med en betinget dom. Har prøveløsladelse i medfør af § 40 a, stk. 3 eller 4, været forbundet med vilkår om samfundstjeneste, skal der ved fastsættelse af en fællesstraf tages hensyn til omfanget af den udførte samfundstjeneste.


Dette afsnit omhandler vilkår og konsekvenser ved overtrædelse af prøveløsladelse efter idømmelse af fængselsstraf, herunder mulighed for advarsel, ændring af vilkår eller genindsættelse til udståelse af reststraffen.

 Stk. 2. Overtræder den prøveløsladte i øvrigt de fastsatte vilkår, kan justitsministeren eller den, ministeren bemyndiger dertil,
1) tildele advarsel,
2) ændre vilkårene og forlænge prøvetiden inden for den i § 39 fastsatte længstetid eller
3) under særlige omstændigheder bestemme, at han skal indsættes til udståelse af reststraffen.


Dette afsnit omhandler reglerne for håndtering af overtrædelser begået af en person under prøveløsladelse, herunder situationer hvor der ikke rejses tiltale eller hvor personen dømmes i udlandet, og det fastslår, at de samme regler som i stk. 2 finder anvendelse.

 Stk. 3. Begår den prøveløsladte strafbart forhold i prøvetiden, uden at der rejses tiltale herfor, finder reglerne i stk. 2 tilsvarende anvendelse. Det samme gælder, såfremt den prøveløsladte i udlandet dømmes for strafbart forhold begået i prøvetiden, uden at der i forbindelse med dommen er taget stilling til spørgsmålet om fuldbyrdelse af reststraffen.


Dette afsnit omhandler betinget fængsel og prøveløsladelse, herunder vilkår, ændringer og konsekvenser ved overtrædelse af vilkår under prøvetiden.

 Stk. 4. Afgørelse efter stk. 2, jf. stk. 3, kan kun træffes inden prøvetidens udløb.


Dette afsnit omhandler betingelserne for prøveløsladelse af en dømt person, herunder hvornår reststraffen anses for udstået, hvis der ikke træffes afgørelse om genindsættelse.

 Stk. 5. Træffes der ikke bestemmelse om fuldbyrdelse af reststraffen efter stk. 1 eller stk. 2, jf. stk. 3, anses straffen for udstået på det tidspunkt, da prøveløsladelse fandt sted.


Dette afsnit omhandler betingelserne for genindførelse i fængsel og muligheden for genoptagelse af prøveløsladelse efter overtrædelse af vilkår, herunder tidsmæssige undtagelser og fradrag for udført samfundstjeneste.

 Stk. 6. Såfremt genindsættelse er bestemt i medfør af stk. 2, jf. stk. 3, kan fornyet prøveløsladelse ske, selv om de tidsmæssige betingelser i § 38, stk. 1 og 2, eller § 40 a, stk. 1, ikke er opfyldt med hensyn til reststraffen. Ved afgørelse efter 1. pkt. skal der tages hensyn til omfanget af samfundstjeneste, som den pågældende har udført i medfør af § 40 a, stk. 3 eller 4. Med hensyn til prøvetid efter sådan prøveløsladelse gælder de i § 39 fastsatte tider med fradrag af den tid, i hvilken den pågældende tidligere har været prøveløsladt.


Dette afsnit omhandler betingelserne for prøveløsladelse, når halvdelen af straffetiden er udstået, og der ikke tidligere er truffet afgørelse efter § 38, stk. 2. Det fastsættes, at prøveløsladelse kan ske, hvis den dømte har ydet særlig indsats mod ny kriminalitet eller har forhold, der taler for løsladelse.

 § 40 a. Når halvdelen af straffetiden, dog mindst 2 måneder, er udstået, kan justitsministeren eller den, ministeren bemyndiger dertil, ud over de i § 38, stk. 2, nævnte tilfælde beslutte, at den dømte skal løslades på prøve, hvis hensynet til retshåndhævelsen skønnes ikke at tale imod det, og
1) den dømte har ydet en særlig indsats for ikke på ny at begå kriminalitet, herunder ved at deltage i behandlingsforløb, uddannelsesforløb, arbejdstræning eller arbejde, eller
2) den dømtes forhold taler derfor.


Dette afsnit omhandler vilkår for prøveløsladelse efter § 40 a, stk. 1, i straffelovens 6. kapitel, og beskriver betingelserne for tilsyn under prøvetiden.

 Stk. 2. Det fastsættes som vilkår for prøveløsladelse efter stk. 1, at den dømte undergives tilsyn indtil det tidspunkt, hvor der er forløbet to tredjedele af straffetiden. Efter dette tidspunkt kan der fastsættes vilkår om, at den pågældende fortsat undergives tilsyn.


Dette afsnit omhandler vilkår for prøveløsladelse i forbindelse med betinget dom med samfundstjeneste efter § 62, herunder mulighed for at fastsætte yderligere vilkår og samfundstjeneste som betingelse for løsladelsen.

 Stk. 3. Som vilkår for prøveløsladelse efter stk. 1, nr. 1, kan fastsættes et eller flere yderligere vilkår efter reglerne i § 57 og vilkår om, at den dømte skal udføre ulønnet samfundstjeneste. § 39, stk. 3 og 4, finder tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit omhandler vilkår for prøveløsladelse i forbindelse med betinget dom med samfundstjeneste, herunder krav om udførelse af ulønnet samfundstjeneste og mulighed for yderligere vilkår efter reglerne i § 57 samt tilsvarende anvendelse af bestemmelserne i § 39, stk. 3 og 4.

 Stk. 4. Som vilkår for prøveløsladelse efter stk. 1, nr. 2, fastsættes, at den dømte skal udføre ulønnet samfundstjeneste. Der kan fastsættes yderligere vilkår efter reglerne i § 57. § 39, stk. 3 og 4, finder tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit omhandler vilkår for løsladelse på prøve i forbindelse med samfundstjeneste og fastsætter begrænsninger for varigheden af sådanne vilkår.

 Stk. 5. Vilkår om samfundstjeneste kan ikke udstrækkes ud over to tredjedele af straffetiden. Tilsynsmyndigheden kan dog træffe afgørelse om, at vilkår om samfundstjeneste skal have en varighed ud over dette tidspunkt, hvis særlige grunde taler derfor, dog ikke ud over den samlede straffetid.


Dette afsnit omhandler betingelserne for prøveløsladelse efter § 40 a i straffeloven, herunder krav til den dømtes forhold, ophold, arbejde og vilje til at overholde vilkår.

 Stk. 6. Prøveløsladelse i medfør af denne bestemmelse forudsætter, at den dømtes forhold ikke gør løsladelse utilrådelig, at der er sikret den dømte passende ophold og arbejde eller andet underhold, samt at den dømte er egnet til og erklærer sig villig til at overholde de vilkår for løsladelsen, som fastsættes efter stk. 3 og 4.


Dette afsnit indgår i reglerne om prøveløsladelse ved samfundstjeneste og henviser til, at bestemmelser fra andre paragraffer om prøveløsladelse og betinget dom finder tilsvarende anvendelse.

 Stk. 7. Bestemmelserne i § 38, stk. 3, 5 og 6, § 39, stk. 1 og stk. 2, 3. pkt., § 40 og § 63, stk. 1, 1. pkt., finder tilsvarende anvendelse.


Almindelig del, 6. kapitel (Straffene), afsnit om prøveløsladelse

 § 41. Når 12 år af en straf af fængsel på livstid er udstået, afgør justitsministeren eller den, ministeren bemyndiger dertil, om den dømte skal løslades på prøve.


Dette afsnit omhandler betingelserne for prøveløsladelse af en person, der er dømt til livstidsfængsel, herunder krav til den dømtes forhold, ophold, arbejde og vilkår for løsladelse.

 Stk. 2. Løsladelse på prøve forudsætter, at den dømtes forhold ikke gør løsladelse utilrådelig, at der er sikret den pågældende passende ophold og arbejde eller andet underhold, og at den pågældende erklærer at ville overholde de vilkår for løsladelsen, som fastsættes efter stk. 5, 3. pkt., og stk. 6-8.


Dette afsnit omhandler betingelser for prøveløsladelse af fængslede, herunder særlige forhold, der kan forhindre prøveløsladelse, især i relation til voldelig kriminalitet og tilknytning til kriminelle grupper.

 Stk. 3. Prøveløsladelse kan ikke ske, hvis den dømte af politiet skønnes at have tilknytning til en gruppe af personer, som er aktivt involveret i en verserende voldelig konflikt med en anden gruppe af personer, og politiet oplyser, at der inden for den gruppe, som den dømte skønnes at have tilknytning til, som led i konflikten enten er anvendt skydevåben eller er anvendt våben eller eksplosivstoffer, som på grund af deres særdeles farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade, eller er begået brandstiftelse omfattet af § 180.


Dette afsnit omhandler betingelser for prøveløsladelse af personer, der er dømt for særlige alvorlige forbrydelser, herunder forbrydelser omfattet af § 81 a eller forbrydelser i straffelovens 12. eller 13. kapitel, og som ikke er udvist ved dom.

 Stk. 4. Løsladelse på prøve af en person, som er dømt efter § 81 a, og som ikke er udvist ved dom, forudsætter desuden, at den pågældende har deltaget i et program fastsat af kriminalforsorgen med henblik på at forebygge ny ligeartet kriminalitet. Tilsvarende gælder, hvor særlige omstændigheder ikke taler herimod, løsladelse på prøve af en person, som er dømt for overtrædelse af en af de i denne lovs 12. eller 13. kapitel omhandlede forbrydelser, og som ikke er udvist ved dom.


Dette afsnit omhandler betingelserne for prøveløsladelse af en person, der er dømt til livstidsfængsel, herunder krav til opførsel og overholdelse af vilkår under prøvetiden, og henviser til tidligere regler i straffeloven.

 Stk. 5. Løsladelse betinges af, at den dømte ikke i prøvetiden begår strafbart forhold, og at den pågældende overholder de vilkår, som måtte være fastsat. Prøvetiden kan ikke overstige 5 år. § 57 finder tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit indgår i reglerne om prøveløsladelse af livstidsdømte og fastsætter særlige vilkår for prøveløsladelse, herunder begrænsninger på kontakt med personer fra kriminelle grupper.

 Stk. 6. For en dømt, som ikke er udvist ved dom, og som af politiet skønnes at have tilknytning til en gruppe af personer, hvor de pågældende personer tilsammen står bag omfattende og alvorlig kriminalitet, fastsættes, hvis ikke særlige omstændigheder taler herimod, vilkår om, at den pågældende i prøvetiden ikke opholder sig sammen med eller på anden måde har kontakt med andre med tilknytning til den pågældende gruppe, medmindre der er tale om nærtstående eller der er tale om ophold eller kontakt som led i varetagelsen af et anerkendelsesværdigt formål.


Dette afsnit omhandler vilkår for prøveløsladelse af personer, der er dømt for særlige alvorlige forbrydelser, herunder forbrydelser omfattet af § 81 a eller forbrydelser i straffelovens 12. eller 13. kapitel, og som ikke er udvist ved dom.

 Stk. 7. Ved løsladelse på prøve af en person, som er dømt efter § 81 a, og som ikke er udvist ved dom, fastsættes vilkår om, at den dømte skal deltage i et program fastsat af kriminalforsorgen med henblik på at forebygge ny ligeartet kriminalitet. Tilsvarende gælder, hvor særlige omstændigheder ikke taler herimod, ved løsladelse på prøve af en person, som er dømt for overtrædelse af en af de i denne lovs 12. eller 13. kapitel omhandlede forbrydelser, og som ikke er udvist ved dom.


Dette afsnit er en del af § 41 i straffeloven, som omhandler prøveløsladelse af personer dømt til livsvarigt fængsel, og fastsætter betingelser for løsladelse, herunder vilkår om deltagelse i forebyggende programmer.

 Stk. 8. Justitsministeren kan fastsætte regler om programmer som nævnt i stk. 4 og 7.


Dette afsnit omhandler vilkårene for genindsættelse af en livstidsdømt person i fængsel, hvis der begås et nyt strafbart forhold under prøveløsladelse, og det er en del af reglerne om strafudmåling og prøveløsladelse i 6. kapitel af straffeloven.

 § 42. Begår den prøveløsladte nyt strafbart forhold i prøvetiden, og foretages der inden dennes udløb rettergangsskridt, hvorved den pågældende sigtes for forholdet, kan retten ved dom træffe afgørelse om, at den pågældende skal genindsættes til udståelse af livstidsstraffen. Når omstændighederne taler derfor, kan retten i stedet idømme straf alene for det nye forhold, eventuelt i forbindelse med en ændring af vilkårene for prøveløsladelsen.


Dette afsnit omhandler konsekvenserne af overtrædelse af vilkår ved prøveløsladelse for en person, der er dømt til livsvarigt fængsel, og henviser til reglerne i § 40 og § 41, stk. 6-8, som gælder tilsvarende.

 Stk. 2. Overtræder den prøveløsladte i øvrigt vilkårene, finder § 40, stk. 2-5, jf. § 41, stk. 6-8, tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit omhandler vilkår knyttet til betinget benådning og henviser til regler om prøveløsladelse og genindsættelse efter livstidsdom, som trækkes ind som gældende betingelser ved benådning.

 § 43. Ved hel eller delvis eftergivelse af en straf ved betinget benådning kan det fastsættes som vilkår for benådningen, at bestemmelserne i § 40, stk. 1-5, eller § 42 finder tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit omhandler regler for klageadgang over afgørelser vedrørende prøveløsladelse og betinget benådning, som træffes af justitsministeren efter bestemmelserne i §§ 38-43 om fængselsstraf og prøveløsladelse.

 § 44. Justitsministeren kan fastsætte regler om adgangen til at klage over afgørelser, der er truffet efter §§ 38-43, herunder om, at afgørelserne ikke kan indbringes for højere administrativ myndighed. Justitsministeren kan i den forbindelse fastsætte regler om klagefrist, behandling af klagesager og opsættende virkning af klager.


Dette afsnit indgår i den almindelige del af straffeloven og regulerer, hvilken lovgivning der skal anvendes til afgørelse af retsfølger som betinget fængsel, samfundstjeneste, forvaring og andre foranstaltninger, når en strafbar handling behandles.

 § 4. Hvorvidt den strafbare handling skal medføre retsfølger af sådan art som i §§ 56-61, 62-70, 73, 74 b og 79 nævnt, afgøres efter den ved handlingens påkendelse gældende lovgivning.


Dette afsnit omhandler betingelserne for, hvornår andre retsfølger end straf kan indtræde, og præciserer, at disse kun kan gælde, hvis de var tilladt efter den lovgivning, der var gældende på tidspunktet for handlingens begåelse.

 Stk. 2. Andre retsfølger af handlingen indtræder, for så vidt intet modsat er bestemt, kun, når dette var hjemlet også ved den ved handlingens foretagelse gældende lovgivning.


Dette afsnit indgår i 2. kapitel af straffelovens almindelige del, som omhandler almindelige betingelser for strafferetlige bestemmelsers anvendelse, og præciserer, hvordan reglerne om bortfald af straf også gælder for andre retsfølger, når deres indtræden afhænger af handlingens strafbarhed.

 Stk. 3. Bestemmelsen i § 3, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse på andre retsfølger af handlingen end straf, hvis deres indtræden var betinget af handlingens strafbarhed.


Almindelig del, 6. kapitel – Straffene

 § 50. Bøde tilfalder statskassen.


Dette afsnit omhandler straffen bøde og nærmere regler for, hvornår bøde kan idømmes som tillægsstraf i forbindelse med anden straf, især når der er opnået eller tilsigtet økonomisk vinding ved lovovertrædelsen.

 Stk. 2. Bøde kan idømmes som tillægsstraf til anden strafart, når tiltalte ved lovovertrædelsen har opnået eller tilsigtet at opnå økonomisk vinding for sig selv eller andre.


Almindelig del, 6. kapitel – Straffene, § 50, stk. 3

 Stk. 3. Den bødefældte kan ikke kræve bøden betalt eller erstattet af andre.


Dette afsnit indgår i kapitel 6 ("Straffene") i straffeloven og præciserer, hvordan bøder fastsættes i form af dagbøder, herunder beregning af antal og størrelse af dagbøder, med henvisning til lovovertrædelsens karakter og den dømtes økonomiske forhold.

 § 51. Når bøde i henhold til denne lov idømmes eller vedtages i retten, fastsættes bødestraffen i dagbøder. Dette gælder dog ikke bøder, der pålægges som tillægsstraf til anden retsfølge. Dagbødernes antal bestemmes under hensyn til lovovertrædelsens beskaffenhed og de i § 80 nævnte omstændigheder til mindst 1 og højst 60. Størrelsen af den enkelte dagbod fastsættes til et beløb svarende til den pågældendes gennemsnitlige dagsindtægt, idet der dog ved beløbets fastsættelse bør tages hensyn til bødefældtes livsvilkår, herunder hans formue, forsørgerpligter og andre forhold, der indvirker på betalingsevnen. Dagboden kan dog ikke fastsættes til et lavere beløb end 2 kr.


Dette afsnit omhandler fastsættelse af bøder i straffesager, herunder anvendelse af dagbøder og alternativer hertil, især i tilfælde med betydelig økonomisk vinding.

 Stk. 2. Når bøde skal fastsættes for en forseelse, hvorved den pågældende har opnået eller tilsigtet at opnå betydelig økonomisk vinding for sig selv eller andre, og anvendelsen af dagbøder vil medføre, at bødebeløbet ansættes lavere, end det skønnes rimeligt under hensyn til størrelsen af den fortjeneste, der enten er eller kunne være opnået ved lovovertrædelsen, kan retten dog i stedet for dagbøder anvende anden straf af bøde.


Dette afsnit indgår i kapitel 6 om "Straffene" og præciserer, hvordan bøder fastsættes, herunder særligt hensyn til den skyldiges økonomiske forhold og den økonomiske vinding ved lovovertrædelsen.

 Stk. 3. Ved fastsættelsen af andre bøder vil der inden for de grænser, som hensynet til lovovertrædelsens beskaffenhed og de i § 80 nævnte omstændigheder tilsteder, være at tage særligt hensyn til den skyldiges betalingsevne og til den opnåede eller tilsigtede fortjeneste eller besparelse.


Dette afsnit indgår i reglerne om bødefastsættelse i straffelovens 6. kapitel, hvor det præciseres, at politiet har adgang til at indhente oplysninger fra offentlige myndigheder og registre for at kunne fastsætte en passende bøde.

 Stk. 4. Politiet kan hos andre offentlige myndigheder indhente de oplysninger, der er nødvendige for bødefastsættelsen. Endvidere kan politiet fra registre, der føres af offentlige myndigheder, herunder domstolene, kræve de oplysninger om den pågældendes forhold, som findes af betydning for bødefastsættelsen. Oplysningerne meddeles skriftligt eller ved direkte dataoverførsel.


Dette afsnit er en del af kapitel 6 i straffeloven, som omhandler "Straffene", og følger umiddelbart efter reglerne om prøveløsladelse og konvertering af ubetalte bøder til fængsel. Afsnittet markerer, at § 52 er ophævet, hvilket indikerer en tidligere bestemmelse, der ikke længere har gyldighed.

 § 52. (Ophævet)


Del af kapitel 6 "Straffene", der omhandler konsekvenserne ved udestående bøder og overgang til fængselsstraf.

 § 53. Indgår en bøde ikke, træder i dennes sted en forvandlingsstraf af fængsel.


Dette afsnit omhandler forvandlingsstraf for bøder, herunder beregning og varighed af forvandlingsstraffen, og indgår i kapitlet om straffene i straffeloven.

 § 54. Når en bøde idømmes af eller vedtages for en domstol, træffer retten samtidig med bødens fastsættelse afgørelse om forvandlingsstraffens varighed. Når bøden er fastsat som dagbod, iagttages ved forvandlingsstraffens beregning, at 1 dags fængsel svarer til 1 dagbod, dog at forvandlingsstraffen ikke kan sættes lavere end 2 dage. Er bøden fastsat på anden måde, kan forvandlingsstraffen ikke sættes lavere end 2 dage og ikke højere end 60 dage. I særlige tilfælde kan forvandlingsstraffen dog forhøjes indtil 9 måneder.


Dette afsnit omhandler nedsættelse af forvandlingsstraf ved delvis betaling eller afsoning af bøde, og indgår i reglerne om forvandlingsstraf i straffelovens 6. kapitel.

 Stk. 2. Er en del af bøden betalt, bliver forvandlingsstraffen forholdsvis at nedsætte, dog således, at en del af en dag regnes som en hel dag, og at forvandlingsstraffen ikke kan nedsættes under ovennævnte mindstetid. Er en del af bøden afsonet, men resten tilbydes betalt, tages ved beregningen af denne rest alene hensyn til de hele dage, hvori forvandlingsstraf er udstået.


Kontekst: Bestemmelse i straffelovens § 54, stk. 3, om, at der ikke fastsættes forvandlingsstraf for bøder idømt juridiske personer.

 Stk. 3. For bøder, der idømmes juridiske personer, fastsættes ingen forvandlingsstraf.


Dette afsnit omhandler afsoning af bøder, der ikke er idømt af domstol, herunder fastsættelse af forvandlingsstraf, og indgår i kapitlet om straffene i straffeloven.

 § 55. Bøde på 10.000 kr. eller derunder, som er vedtaget efter tilkendegivelse fra politiet, afsones efter følgende skala:

For andre bøder, der ikke er idømt af eller vedtaget for en domstol, fastsættes forvandlingsstraffen af byretten i den retskreds, hvor den pågældende bor eller opholder sig.


Dette afsnit findes i 6. kapitel (Straffene) under § 55, som omhandler afsoning af bøder, og præciserer, at bestemmelserne i § 54 om forvandlingsstraf gælder tilsvarende for bøder, der ikke er idømt af eller vedtaget for en domstol.

 Stk. 2. Bestemmelserne i § 54, stk. 1, sidste punktum, og stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.


7. kapitel – Betinget fængsel

 § 56. Finder retten det upåkrævet, at fængselsstraf kommer til fuldbyrdelse, bestemmes det i dommen, at fuldbyrdelsen udsættes og bortfalder ved udløbet af prøvetiden.


Dette afsnit omhandler betinget fængsel og nærmere bestemmelser om udsættelse af fængselsstraf, herunder betingelser for prøvetid og vilkår.

 Stk. 2. Udsættelsen betinges af, at den dømte ikke i prøvetiden begår strafbart forhold, og at han overholder de vilkår, som måtte være fastsat i medfør af §§ 57 og 57 a. Prøvetiden fastsættes af retten og kan i almindelighed ikke overstige 3 år. Under særlige omstændigheder kan dog fastsættes en prøvetid på indtil 5 år.


Dette afsnit indgår i 7. kapitel om betinget fængsel i straffeloven og beskriver de vilkår, som retten kan fastsætte, når en domstolen udsætter fuldbyrdelsen af en fængselsstraf.

 § 57. Retten kan som vilkår for udsættelsen bestemme, at den dømte i hele prøvetiden eller en del af denne skal undergives tilsyn. Endvidere kan retten fastsætte andre vilkår, som findes formålstjenlige, herunder at den dømte
1) overholder særlige bestemmelser vedrørende opholdssted, arbejde, uddannelse, anvendelse af fritid eller samkvem med bestemte personer,
2) tager ophold i egnet hjem eller institution; for sådant ophold fastsættes ved dommen en længstetid, der i almindelighed ikke kan overstige 1 år,
3) afholder sig fra misbrug af alkohol, narkotika eller lignende medikamenter,
4) underkaster sig afvænningsbehandling for misbrug af alkohol, narkotika eller lignende medikamenter, om fornødent på hospital eller i særlig institution,
5) underkaster sig en struktureret, kontrolleret alkoholistbehandling af mindst et års varighed,
6) underkaster sig psykiatrisk behandling, om fornødent på hospital,
7) retter sig efter tilsynsmyndighedens bestemmelser om indskrænkninger i rådigheden over indtægter og formue og om opfyldelse af økonomiske forpligtelser,
8) betaler erstatning for tab, der er forvoldt ved lovovertrædelsen,
9) efter kommunens afgørelse undergives foranstaltninger efter § 52 i lov om social service, eventuelt af nærmere angiven art, og efterkommer de forskrifter, kommunen meddeler den pågældende, eller
10) efterkommer en eventuel afgørelse efter §§ 12-14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i 7. kapitel om betinget fængsel i straffeloven og præciserer særlige vilkår for unge mellem 18 og 25 år, der idømmes betinget dom for visse lovovertrædelser, herunder vold, trusler, narkotikahandel og hærværk. Det giver retten mulighed at fastsætte økonomisk kontrol som betingelse for prøveløsladelse.

 § 57 a. For personer, der på gerningstidspunktet var mellem 18 og 25 år, og som idømmes en betinget dom for overtrædelse af §§ 119, 119 a, 119 b,  123 eller 134 a, § 244, stk. 1, § 252, stk. 1, § 260, stk. 1, §§ 266 eller 291 eller overtrædelse af lov om euforiserende stoffer, for så vidt angår salg eller vederlagsfri overdragelse med henblik på senere salg, kan retten som vilkår for udsættelsen bestemme, at den dømte skal opnå tilsynsmyndighedens godkendelse af økonomiske dispositioner, der overstiger en beløbsgrænse, der fastsættes af retten, og rette sig efter tilsynsmyndighedens bestemmelser om at anvende indtægter og formue til at indfri gæld til det offentlige.


Dette afsnit omhandler vilkår for betinget dom med fokus på økonomisk kontrol for personer under 25 år, der er dømt for bestemte typer kriminalitet, herunder regler om tilsyn og varighed af vilkår efter endelig dom.

 Stk. 2. Den dømte undergives tilsyn i prøvetiden eller en del af denne. Vilkår om økonomisk kontrol ophører 1 år efter endelig dom.


Dette afsnit omhandler vilkår for betinget dom med økonomisk kontrol for unge mellem 18 og 25 år, herunder at afgørelser truffet af tilsynsmyndigheden ikke kan påklages til anden administrativ myndighed.

 Stk. 3. Afgørelser truffet af tilsynsmyndigheden efter stk. 1 kan ikke påklages til anden administrativ myndighed.


Dette afsnit finder anvendelse i forbindelse med straffens udmåling, hvor der overvejes, om en ubetinget fængselsstraf skal pålægges, men hvor tiltaltes personlige forhold taler for en betinget dom. Det er en del af reglerne om betinget fængsel i 7. kapitel af straffeloven.

 § 58. Skønnes anvendelse af ubetinget fængselsstraf påkrævet, men taler oplysningerne om tiltaltes personlige forhold for anvendelse af betinget dom efter § 56, kan retten bestemme, at en del af den forskyldte straf, dog højst 6 måneder, skal fuldbyrdes, medens dommen i øvrigt gøres betinget.


Dette afsnit findes i 7. kapitel (Betinget fængsel) under § 58, stk. 2, og omhandler strafudmåling ved betingede domme, herunder muligheden for at idømme bøde som tillægsstraf, selv når bøde ikke er fastsat som straf for den pågældende lovovertrædelse.

 Stk. 2. I forbindelse med betinget dom kan der idømmes bøde, selv om sådan straf ikke er hjemlet for den pågældende lovovertrædelse.


Dette afsnit omhandler ændring eller ophævelse af vilkår vedrørende betinget fængsel, som er fastsat i medfør af §§ 57 og 57 a, og indgår i kapitel 7 om betinget fængsel i straffeloven.

 § 59. De i medfør af §§ 57 og 57 a fastsatte vilkår kan senere ændres eller ophæves ved retskendelse efter begæring fra anklagemyndigheden eller den dømte. Begæring fra den dømte fremsættes over for anklagemyndigheden, der snarest muligt indbringer spørgsmålet for retten. Tages en begæring fra den dømte ikke til følge, kan han ikke fremsætte ny begæring, før der er forløbet et halvt år fra kendelsens afsigelse.


Dette afsnit omhandler retsforfølgning og afgørelser i forbindelse med ændring eller ophævelse af vilkår vedrørende betinget dom, herunder hvor spørgsmålet skal indbringes.

 Stk. 2. De i stk. 1 nævnte spørgsmål indbringes for den byret, som har pådømt sagen i første instans, eller byretten i den retskreds, hvor den dømte bor eller opholder sig. Såfremt sagen er pådømt ved landsret i første instans, træffes afgørelsen af byretten i den retskreds, hvor den dømte bor eller opholder sig.


Dette afsnit indgår i den almindelige del af straffeloven og behandler betingelserne for strafferetlig ansvarlighed, herunder regler for, hvordan tidligere afgørelser tages i betragtning ved vurdering af gentagelsestilfælde.

 § 5. Hvor forhøjet straf eller andre retsfølger er foreskrevet i gentagelsestilfælde, kommer afgørelser, der er truffet i henhold til tidligere ret, i betragtning efter deres indhold lige med afgørelser efter den lov, i henhold til hvilken den foreliggende handling bedømmes.


Dette afsnit omhandler de retsretlige konsekvenser, der opstår, hvis en dømt person overtræder vilkårene vedrørende prøveløsladelse, som er fastsat i forbindelse med en betinget dom efter reglerne i 7. kapitel om betinget fængsel.

 § 60. Hvis den dømte overtræder de i medfør af §§ 57 eller 57 a fastsatte vilkår, kan retten i den anledning
1) tildele advarsel,
2) ved kendelse ændre vilkårene og forlænge prøvetiden inden for den i § 56, stk. 2, fastsatte længstetid,
3) ved dom træffe afgørelse om fuldbyrdelse af fængselsstraffen. § 58, stk. 1, finder tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit er en del af 9. kapitel i straffeloven, som omhandler "Andre retsfølger af den strafbare handling", og præciserer, at reglerne i § 59, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse på ændringer eller ophævelser af foranstaltninger efter §§ 68, 69 eller 70.

 Stk. 2. Med hensyn til de i stk. 1 nævnte retsafgørelser finder § 59, stk. 2, tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit finder anvendelse i forbindelse med betinget dom og omhandler rettens afgørelse om retsfølger, når der under prøvetiden rejses tiltale for et tidligere begået strafbart forhold.

 § 61. Såfremt der inden prøvetidens udløb foretages rettergangsskridt mod den dømte, hvorved han sigtes for strafbart forhold, der er begået før den betingede dom, fastsætter retten retsfølgen for dette forhold og den tidligere pådømte lovovertrædelse.


Dette afsnit finder anvendelse, når en person, der er dømt til betinget fængsel, begår et nyt strafbart forhold under prøvetiden, og der rejses tiltale for dette forhold inden prøvetidens udløb.

 Stk. 2. Begår den dømte nyt strafbart forhold i prøvetiden, og foretages der inden dennes udløb rettergangsskridt, hvorved han sigtes for forholdet, fastsætter retten en ubetinget straf eller anden retsfølge for dette forhold og den tidligere pådømte lovovertrædelse. Herved finder bestemmelserne i § 88, stk. 2-4, tilsvarende anvendelse. Når omstændighederne taler derfor, kan retten i stedet
1) idømme ubetinget straf alene for det nye forhold, eventuelt i forbindelse med en ændring af vilkårene i den betingede dom, eller
2) afsige ny betinget dom vedrørende begge lovovertrædelser eller alene for det nye forhold i overensstemmelse med reglerne i dette eller det følgende kapitel.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 7 (Betinget fængsel) i straffelovens almene del, som tidligere omhandlede retsfølger ved ny lovovertrædelse under prøvetid for betinget dom.

 § 61 a. (Ophævet)