Dette afsnit omhandler overgangsbestemmelser vedrørende kommunalreformen, hvor regionsrådene overtager ansvaret for visse sociale tilbud fra amtskommunerne med virkning fra 1. januar 2007.

 Stk. 3. Regionsrådene overtager med virkning fra den 1. januar 2007 ansvaret for tilbud oprettet efter §§ 5 og 6 i den hidtil gældende lov om udlægning af åndssvageforsorgen og den øvrige særforsorg m.v.


Afsnit IX, Kapitel 34 – Ikrafttrædelse og overgangsbestemmelser, som omhandler ophævelser og ikrafttræden af lovændringer.

 § 195 a. (Ophævet)


Afsnit IX, Kapitel 34 – Ikrafttrædelse og overgangsbestemmelser, hvor bestemmelserne om overgang til den nye lovregulering og ophævelse af tidligere regler behandles.

 § 195 b. (Ophævet)


Dette afsnit fastslår, at loven ikke har gyldighed for Færøerne og Grønland, og indeholder bestemmelser om, hvordan samarbejdet mellem danske og grønlandske/færøske myndigheder reguleres vedrørende sociale tilbud og refusion.

 § 196. Loven gælder ikke for Færøerne og Grønland.


Dette afsnit omhandler særlige regler for samarbejde mellem Danmark, Færøerne og Grønland på det sociale område, herunder fastsættelse af regler for tværgående ydelser, refusion og underretningspligt mellem de tre lande.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren fastsætter efter aftale med Færøernes landsstyre og Grønlands Naalakkersuisut i en bekendtgørelse regler om visitation, betaling og refusion, handleplaner, handle- og betalingskompetence, lovvalg samt besøgsrejser m.v., når personer på foranledning af færøske eller grønlandske sociale myndigheder får ophold i Danmark og modtager tilbud efter denne lov. Tilsvarende kan der efter aftale fastsættes regler i en bekendtgørelse for personer, der fra Danmark får ophold på Færøerne eller i Grønland på foranledning af danske sociale myndigheder. Tilsvarende kan der efter aftale fastsættes regler i en bekendtgørelse om underretningspligt mellem sociale myndigheder i Danmark og Grønland og mellem sociale myndigheder i Danmark og på Færøerne.


Dette afsnit omhandler regler for samarbejde og refusion mellem danske, færøske og grønlandske myndigheder vedrørende sociale tilbud, herunder visitation, betaling og ansvar, og fastsætter, at uenigheder mellem myndighederne afgøres af Ankestyrelsen.

 Stk. 3. Uenighed mellem færøske eller grønlandske sociale myndigheder og danske sociale myndigheder om deres forpligtelser efter disse regler afgøres af Ankestyrelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 6 i Afsnit IV (Børn og unge) og beskriver de overordnede principper for, hvordan kommunalbestyrelsen skal sikre, at indsatsen over for børn, unge og deres familier sker i samarbejde med forældrene og fremmer barnets udvikling, trivsel og selvstændighed, både i det generelle forebyggende arbejde og i den målrettede indsats.

 § 19. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at de opgaver og tilbud, der omfatter børn, unge og deres familier, udføres i samarbejde med forældrene og på en sådan måde, at det fremmer børns og unges udvikling, trivsel og selvstændighed. Dette gælder både ved udførelsen af det generelle og forebyggende arbejde og ved den målrettede indsats over for børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller med et andet særligt behov for støtte.


Dette afsnit indgår i kapitel 6 i Afsnit IV (Børn og unge) i loven om social service og beskriver kommunens pligt til at udarbejde en skriftlig, vedtaget og offentliggjort børnepolitik, der sikrer sammenhæng mellem det forebyggende arbejde og den målrettede indsats over for børn og unge med særlige behov.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal udarbejde en sammenhængende børnepolitik, der har til formål at sikre sammenhængen mellem det generelle og forebyggende arbejde og den målrettede indsats over for børn og unge med behov for særlig støtte. Den sammenhængende børnepolitik skal udformes skriftligt, vedtages af kommunalbestyrelsen og offentliggøres.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, "Generelle bestemmelser", i afsnit IV, "Børn og unge", og præciserer, at kommunalbestyrelsen skal sikre sammenhæng mellem indsatsen efter lov om social service og indsatsen efter anden lovgivning for børn og unge med særlige behov.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at den indsats, der iværksættes efter denne lov over for børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller med et andet særligt behov for støtte, sættes i sammenhæng med den indsats, der iværksættes over for de samme børn og unge efter anden lovgivning.


Dette afsnit omhandler kommunens forpligtelser til at sikre børns og unges trivsel og udvikling gennem forebyggende foranstaltninger, herunder specifikt krav om et skriftligt, vedtaget og offentliggjort beredskab for forebyggelse, tidlig opsporing og behandling af overgreb mod børn og unge.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen skal udarbejde et beredskab til forebyggelse, tidlig opsporing og behandling af sager om overgreb mod børn og unge. Beredskabet skal udformes skriftligt, vedtages af kommunalbestyrelsen og offentliggøres. Kommunalbestyrelsen skal revidere beredskabet løbende efter behov, dog med maksimalt 4 års interval.


Dette afsnit beskriver lovens formål og område og indgår i kapitel 1 under afsnit I (Indledning) i lov om social service.

 § 1. Formålet med denne lov er
1) at tilbyde rådgivning og støtte for at forebygge sociale problemer,
2) at tilbyde en række almene serviceydelser, der også kan have et forebyggende sigte, og
3) at tilgodese behov, der følger af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller særlige sociale problemer.


Dette afsnit beskriver formålet med hjælpen efter lov om social service, herunder at fremme den enkeltes mulighed for at udvikle sig, klare sig selv, lette den daglige tilværelse og forbedre livskvaliteten.

 Stk. 2. Formålet med hjælpen efter denne lov er at fremme den enkeltes mulighed for at udvikle sig og for at klare sig selv eller at lette den daglige tilværelse og forbedre livskvaliteten.


Dette afsnit præciserer formålet med hjælpen efter lov om social service, herunder at den bygger på den enkeltes ansvar og udviklingspotentiale, og at den tilrettelægges individuelt og i samarbejde med borgeren.

 Stk. 3. Hjælpen efter denne lov bygger på den enkeltes ansvar for sig selv og sin familie og på den enkeltes ansvar for at udvikle sig og udnytte egne potentialer, i det omfang det er muligt for den enkelte. Hjælpen tilrettelægges på baggrund af en konkret og individuel vurdering af den enkelte persons behov og forudsætninger og i samarbejde med den enkelte. Afgørelse efter loven træffes på baggrund af faglige og økonomiske hensyn.


Dette afsnit fastlægger formålet med loven og området for dens virkning, herunder retten til hjælp for personer, der lovligt opholder sig i Danmark.

 § 2. Enhver, der opholder sig lovligt her i landet, har ret til hjælp efter denne lov.


Dette afsnit omhandler retten til hjælp efter lov om social service for personer, der opholder sig lovligt i Danmark, herunder regler for, hvilke ydelser der kan medtages under midlertidige ophold i udlandet.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren fastsætter regler om, hvilke ydelser efter denne lov der kan medtages under midlertidige ophold i udlandet, og om betingelserne herfor.


Dette afsnit omhandler retten til socialhjælp for personer, der lovligt opholder sig i Danmark, herunder særlige regler for ydelse af hjælp til personer med særlig tilknytning til Danmark, men som ikke har ophold her, eller til danske borgere, der opholder sig i udlandet.

 Stk. 3. Der kan ved aftale med andre stater eller internationale organisationer gives kommunalbestyrelsen mulighed for at yde hjælp til behandling eller pleje m.v. af længere varighed her i landet til personer, som har særlig tilknytning til landet, men som på ansøgningstidspunktet ikke har ophold her i landet. Det samme gælder til herboende personers behandling eller pleje m.v., når de tager ophold i et andet land, hvortil de pågældende har særlig tilknytning.


Dette afsnit omhandler særlige regler for visitation af personer, der har modtaget erstatning for deres aktiviteter under anden verdenskrig, og som lider af kz-syndrom, til plejehjem med særlig ekspertise.

 § 2 a. Personer, der på grund af deres aktiviteter under anden verdenskrig modtager erstatning i henhold til lov om erstatning til besættelsestidens ofre, kan visiteres direkte fra udlandet til et plejehjem, jf. § 192, der har personale med særlig ekspertise i at pleje personer, der lider af kz-syndrom.


Dette afsnit omhandler visitation af personer, der på grund af deres aktiviteter under anden verdenskrig modtager erstatning, til plejehjem i Danmark, herunder betingelserne for opholdstilladelse og lokale visitationskrav.

 Stk. 2. For at kunne blive visiteret til et plejehjem efter stk. 1 skal de pågældende
1) opfylde betingelserne for at få opholdstilladelse i Danmark og
2) opfylde de gældende betingelser for visitation til plejehjem i den kommune, hvor plejehjemmet ligger.


Dette afsnit omhandler visitation af personer, der modtager erstatning for aktiviteter under anden verdenskrig, til plejehjem med særlig ekspertise i kz-syndrom, herunder betingelser for opholdstilladelse og dokumentationskrav.

 Stk. 3. Social- og indenrigsministeren fastsætter nærmere regler om dokumentation for, at visitationsbetingelserne er opfyldt.


Dette afsnit omhandler særlige tilbud til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder muligheden for hjælp i form af særlige dagtilbud, klubtilbud eller hjemmetræning, og indgår i kapitel 7 under afsnit IV om børn og unge.

 § 32. Kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om hjælp til børn, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har behov for hjælp eller særlig støtte. Hjælpen kan tilrettelægges i særlige dagtilbud, jf. stk. 3, i særlige klubtilbud, jf. § 36, eller i forbindelse med andre tilbud efter denne lov eller efter dagtilbudsloven. Hjælpen kan også udføres helt eller delvis af forældrene i hjemmet som hjemmetræning, jf. § 32 a.


Dette afsnit omhandler kommunens rådgivning og indsats over for børn, unge og forældre, herunder krav om gratis og anonym rådgivning, familieorienteret støtte og forebyggende indsatser.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren fastsætter nærmere regler om samarbejdet med forældre, om inddragelse af barnet eller den unge, om udredning af barnets eller den unges behov og om fremgangsmåden ved kommunens sagsbehandling.


Dette afsnit omhandler særlige dagtilbud til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, hvor kommunalbestyrelsen har ansvar for at sikre tilstrækkelige pladser i sådanne tilbud, når almindelige dagtilbud ikke kan dække behovet.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at der er det nødvendige antal pladser i særlige dagtilbud til børn, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har et særligt behov for støtte, behandling m.v., der ikke kan dækkes gennem ophold i et af de almindelige dagtilbud eller fritidshjem efter dagtilbudsloven.


Dette afsnit omhandler særlige dagtilbud til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder kommunens ansvar for at sørge for tilstrækkeligt med pladser og regler for forældrenes medvirken.

 Stk. 4. Social- og indenrigsministeren fastsætter i en bekendtgørelse regler om forældrebestyrelser i særlige dagtilbud.


Dette afsnit omhandler reglerne for særlige dagtilbud til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder kommunens ansvar for at sørge for tilstrækkeligt med pladser og fastsættelse af tilskud og egenbetaling.

 Stk. 5. Social- og indenrigsministeren fastsætter i en bekendtgørelse regler om beregning af tilskud og egenbetaling for ophold i de særlige dagtilbud.


Dette afsnit omhandler godkendelse af forældres udførelse af hjemmetræning i hjemmet for børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, som en del af de særlige dagtilbud efter lov om social service.

 § 32 a. Kommunalbestyrelsen godkender efter anmodning fra indehaveren af forældremyndigheden, at forældrene helt eller delvis udfører hjemmetræning i hjemmet, jf. § 32, stk. 1, 3. pkt., hvis følgende betingelser er opfyldt:
1) Hjemmetræningen fremmer barnets eller den unges tarv og trivsel og imødekommer barnets eller den unges behov.
2) Forældrene er i stand til at udføre opgaverne.
3) Hjemmetræningen sker efter dokumenterbare træningsmetoder.


Dette afsnit omhandler godkendelse af hjemmetræning for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, hvor forældre udfører hjælpen i hjemmet.

 Stk. 2. Sundhedsfaglige træningselementer, som enten er fastlagt som sygehusbehandling eller på anden vis har karakter af specialiseret sundhedsfaglig behandling, kan ikke godkendes som en del af hjemmetræningen.


Dette afsnit omhandler godkendelse af hjemmetræning til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, hvor godkendelsen skal bygge på en børnefaglig undersøgelse, og hvor sundhedsfaglige kompetencer skal inddrages, hvis træningsmetoden indeholder væsentlige sundhedsfaglige elementer.

 Stk. 3. Godkendelse efter stk. 1 skal ske på baggrund af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 50. Hvis træningsmetoden indeholder fysiske, sundhedsfaglige elementer i et ikke uvæsentligt omfang, skal kommunalbestyrelsen sikre, at afgørelsen om godkendelse af træningsmetoden sker med inddragelse af relevante sundhedsfaglige kompetencer.


Dette afsnit omhandler godkendelse og tilsyn med hjemmetræning, hvor forældre udfører hjælp til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne i hjemmet, herunder krav til tilsyn og inddragelse af sundhedsfaglige kompetencer.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen fører løbende tilsyn med indsatsen over for barnet eller den unge, herunder at indsatsen tilgodeser barnets eller den unges fysiske, psykiske og sociale behov. Hvis træningsmetoden indeholder fysiske, sundhedsfaglige elementer i et ikke uvæsentligt omfang, skal kommunalbestyrelsen sikre, at tilsynet med træningsmetoden sker med inddragelse af relevante sundhedsfaglige kompetencer.


Dette afsnit omhandler hjemmetræning som en form for særlig støtte til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, hvor forældrene helt eller delvis udfører hjælpen i hjemmet. Afsnittet beskriver betingelserne for godkendelse af hjemmetræning og omfatter bl.a. krav til træningsmetoder, inddragelse af sundhedsfaglige kompetencer og tilsyn. Det nævnte afsnit er en del af kapitlet om særlige dagtilbud og godkendelse af forældres udførelse af hjælpen i hjemmet, som indgår i afsnittet om børn og unge.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal yde hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter §§ 42 og 43 til forældre, der forsørger og træner et barn eller en ung under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne i hjemmet. Der kan ikke ydes hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste som følge af hjemmeundervisning af børn efter kapitel 8 i lov om friskoler og private grundskoler m.v., uanset om undervisningen foregår i kombination med hjemmetræning efter denne lov. Kommunalbestyrelsen skal, hvis den tillægger omfanget af hjemmeundervisningen betydning i forbindelse med en afgørelse om hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste, foretage en konkret vurdering af omfanget af hjemmeundervisningen med afsæt i barnets eller den unges alder og funktionsevne.


Dette afsnit omhandler hjemmetræning til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, hvor forældrene udfører hjælpen i hjemmet, og kommunen godkender og støtter denne indsats.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen sørger for træningsredskaber, kurser, hjælpere m.v., når forældrene træner et barn eller en ung i hjemmet. Kommunalbestyrelsens udgifter til træningsredskaber, kurser, hjælpere m.v. til det enkelte barn eller den enkelte unge må ikke overstige 500.000 kr. årligt.


Dette afsnit omhandler reglerne for særlig støtte i hjemmet til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder hjemmetræning, hvor forældre kan få godkendelse til at udføre træning i hjemmet, og hvor der ydes hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste og andre omkostninger.

 Stk. 7. Social- og indenrigsministeren fastsætter nærmere regler om særlig støtte i hjemmet, herunder regler om dokumenterbare metoder, godkendelse af hjemmetræning, inddragelse af sundhedsfaglige kompetencer, tilsyn med indsatsen, hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste, brug af sundhedsfaglige træningselementer og træningsredskaber, kurser, hjælpere m.v., herunder rammer for udbetaling af støtte hertil.


Dette afsnit omhandler særlige klubtilbud til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne og indgår i kapitel 8 i lov om social service, som omhandler klubtilbud og andre socialpædagogiske fritidstilbud til større børn og unge.

 § 36. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at der er det nødvendige antal pladser i særlige klubtilbud til større børn og unge, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har et særligt behov for støtte, behandling m.v., der ikke kan dækkes gennem deltagelse i et af de tilbud, der er nævnt i §§ 65 og 66 i dagtilbudsloven.


Dette afsnit omhandler særlige klubtilbud til større børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder kommunens ansvar for at tilbyde tilstrækkelige pladser og reglerne for tilskud og egenbetaling.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren fastsætter i en bekendtgørelse regler om beregning af tilskud og egenbetaling for ophold i de særlige klubtilbud.


Dette afsnit omhandler økonomiske tilskud til forældre, der har børnepasningsorlov, og specifikt supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning.

 § 39. Kommunalbestyrelsen kan beslutte at give et supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, jf. lov om børnepasningsorlov. Kommunalbestyrelsen kan beslutte, at der kun gives tilskud til forældre med børn i en bestemt aldersgruppe.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens mulighed for at yde et supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder regler for tilskuddets størrelse og aldersafhængige variationer.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen fastsætter størrelsen af tilskuddene, der maksimalt kan udgøre 35.000 kr. årligt. Tilskuddene kan fastsættes, så de varierer med barnets alder.


Dette afsnit omhandler regler for kommunalbestyrelsens udbetalinger af supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder betingelser for størrelsen af tilskuddet og dets sammenhæng med den modtagers tidligere indtægt og orlovsydelse.

 Stk. 3. For beskæftigede orlovshavere kan tilskuddet og orlovsydelsen tilsammen ikke overstige 80 pct. af den hidtidige indtægt. For beskæftigede dagpengeberettigede orlovshavere skal tilskuddet og orlovsydelsen dog tilsammen mindst udgøre et beløb svarende til de arbejdsløshedsdagpenge, som orlovshaveren ville være berettiget til ved fuld ledighed umiddelbart forud for orloven, jf. lov om arbejdsløshedsforsikring m.v., medmindre tilskuddet hermed overstiger størrelsen af det tilskud, der er fastsat af kommunalbestyrelsen, jf. stk. 2.


Dette afsnit omhandler regler for kommunalbestyrelsens udbetalinger af supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder økonomiske begrænsninger for ledige orlovshavere.

 Stk. 4. For ledige orlovshavere kan tilskuddet og orlovsydelsen tilsammen ikke overstige et beløb svarende til de arbejdsløshedsdagpenge, som orlovshaveren var berettiget til ved fuld ledighed umiddelbart forud for orloven, jf. lov om arbejdsløshedsforsikring m.v.


Dette afsnit omhandler regler for kommunalbestyrelsens udbetalinger af supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder begrænsninger for samlet ydelse i forhold til tidligere indtægt eller modtagelse af kontanthjælp.

 Stk. 5. For ledige orlovshavere, hvis grundlag for orlovsydelse er modtagelse af kontanthjælp, kan tilskuddet og orlovsydelsen tilsammen ikke overstige et beløb svarende til den kontanthjælp, som orlovshaveren ville være berettiget til efter § 25 i lov om aktiv socialpolitik.


Dette afsnit omhandler supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder betingelser for ydelsen, størrelsen af tilskuddet og dokumentationskrav.

 Stk. 6. Tilskuddet udbetales af kommunen mod dokumentation for modtagelse af orlovsydelse til børnepasning.


Dette afsnit omhandler kommunens og regionernes ansvar for at træffe afgørelser og sikre tilbud efter loven om social service.

 § 3. Kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om tilbud efter denne lov.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens afgørelser om sociale tilbud, herunder særlige dag- og klubtilbud til børn og unge med nedsat funktionsevne samt botilbud, behandling og beskyttet beskæftigelse for voksne, og fastsætter krav til indholdet af afgørelserne samt procedurer for ændringer og klage.

 Stk. 2. Når kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om tilbud efter §§ 32, 36, 101, 103, 104 og 107-110, skal afgørelsen indeholde oplysninger om beslutninger om den konkrete indsats, som iværksættes, og formålet hermed. Hvis den konkrete indsats ændres væsentligt, finder forvaltningslovens kapitel 3-7 anvendelse ved kommunens beslutning herom. Beslutninger om væsentlige ændringer af den konkrete indsats kan indbringes for Ankestyrelsen efter reglerne i kapitel 10 i lov om retssikkerhed og administration på det sociale område.


Dette afsnit omhandler varslingspligt ved kommunalbestyrelsens afgørelser om frakendelse eller nedsættelse af hjælp, herunder økonomiske ydelser og pladser i særlige tilbud, og indgår i reglerne om afgørelseskompetence og borgerens retssikkerhed i forhold til social service.

 § 3 a. Kommunalbestyrelsens afgørelser om frakendelse eller nedsættelse af hjælp efter §§ 95, 96 og 98 skal meddeles med et varsel på mindst 14 uger fra borgerens modtagelse af afgørelsen. 1. pkt. gælder ligeledes for kommunalbestyrelsens afgørelser om frakendelse af en plads i et særligt dag- eller klubtilbud efter §§ 32 og 36, om frakendelse af bilstøtte efter § 114 inden udløbet af genanskaffelsesperioden og om ophør af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter § 42 i de tilfælde, der er omfattet af de regler om afviklingsperioden, som social- og indenrigsministeren har fastsat i medfør af § 42, stk. 4.


Dette afsnit omhandler varsel ved frakendelse eller nedsættelse af hjælp efter lov om social service, herunder betingelser for, hvornår en afgørelse kan iværksættes, når den er påklaget til Ankestyrelsen.

 Stk. 2. Iværksættelse af kommunalbestyrelsens afgørelser efter bestemmelserne nævnt i stk. 1 må i de tilfælde, hvor kommunalbestyrelsens afgørelse påklages til Ankestyrelsen, først påbegyndes, når varslingsperioden, jf. stk. 1, er udløbet.


Dette afsnit omhandler økonomiske tilskud til forældre og indgår i kapitel 9 under afsnit IV (Børn og unge) i lov om social service. Bestemmelsen omhandler særlige supplerende tilskud til enlige forældre, der tager børnepasningsorlov, og er en del af reglerne om økonomisk støtte til forældre med børn i dagtilbudsalderen.

 § 40. Kommunalbestyrelsen giver et særligt supplerende tilskud til enlige forældre, der
1) er beskæftigede som lønmodtagere eller selvstændigt erhvervsdrivende,
2) har børn i alderen fra 24 uger og indtil det fyldte 5. år, som kommunalbestyrelsen ikke kan anvise plads i et dagtilbud, jf. §§ 19 og 21 i dagtilbudsloven, og
3) vælger børnepasningsorlov med orlovsydelse, jf. lov om børnepasningsorlov.


Dette afsnit omhandler betingelser for udbetaling af særligt supplerende tilskud til enlige forældre, der vælger børnepasningsorlov, og præciserer, hvilken forælder der har ret til ydelsen, når barnet bor hos begge forældre.

 Stk. 2. Der kan alene udbetales særligt supplerende tilskud til den af forældrene, barnet bor mest hos. Hvis et barn bor lige meget hos begge forældre, udbetales særligt supplerende tilskud alene til den af forældrene, hvor barnet er tilmeldt folkeregisteret.


Dette afsnit omhandler særlige supplerende tilskud til enlige forældre, der vælger børnepasningsorlov, og præciserer beregningen af tilskuddets størrelse i forhold til orlovsydelse og kontanthjælp.

 Stk. 3. Det særligt supplerende tilskud efter stk. 1 udgør forskellen mellem orlovsydelsen og kontanthjælpens forsørgersats, jf. lov om aktiv socialpolitik § 25.


Dette afsnit omhandler reglerne for et særligt supplerende tilskud til enlige forældre, der vælger børnepasningsorlov, herunder betingelser for ydelsen og sammenhængen mellem tilskuddet og den modtagne orlovsydelse.

 Stk. 4. Det særligt supplerende tilskud og orlovsydelsen tilsammen kan ikke overstige 80 pct. af den hidtidige indtægt.


Dette afsnit omhandler regler for udbetaling af supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder sammenhængen mellem forskellige typer tilskud efter § 39 og særligt supplerende tilskud efter § 40.

 Stk. 5. Hvis kommunalbestyrelsen efter § 39 giver et supplerende tilskud, der er højere end eller lig med tilskud efter stk. 1, udbetales alene tilskud efter § 39. Hvis det særligt supplerende tilskud efter stk. 1 er højere end tilskud efter § 39, udbetales alene tilskud efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler supplerende tilskud til forældre, der modtager orlovsydelse til børnepasning, herunder betingelser for ydelsen, størrelsen af tilskuddet og dokumentationskrav.

 Stk. 6. Tilskuddet udbetales af kommunen mod dokumentation for, at modtageren modtager orlovsydelse til børnepasning.


Dette afsnit omhandler økonomisk støtte til forældre, der forsørger et barn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller kronisk lidelse i hjemmet, og som har ekstra udgifter som følge heraf. Bestemmelsen indgår i kapitlet om økonomiske tilskud og merudgifter i forbindelse med børn og unge med særlige behov.

 § 41. Kommunalbestyrelsen skal yde dækning af nødvendige merudgifter ved forsørgelse i hjemmet af et barn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse. Det er en betingelse, at merudgifterne er en konsekvens af den nedsatte funktionsevne og ikke kan dækkes efter andre bestemmelser i denne lov eller anden lovgivning.


Dette afsnit omhandler merudgiftsydelse til forsørgelse i hjemmet af børn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, hvor ydelsen udmåles ud fra de forventede merudgifter.

 Stk. 2. Udmålingen af ydelsen sker på grundlag af de sandsynliggjorte merudgifter for det enkelte barn, f.eks. merudgifter til individuel befordring og fritidsaktiviteter.


Dette afsnit omhandler merudgiftsydelse til forsørgere af børn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, hvor ydelsen er betinget af, at merudgifterne er en konsekvens af den nedsatte funktionsevne og ikke kan dækkes af andre ydelser.

 Stk. 3. Beløbet til dækning af de nødvendige merudgifter kan ydes, når de skønnede merudgifter udgør mindst 4.596 kr. pr. år (2015-niveau). Ydelsen fastsættes ud fra de skønnede merudgifter pr. måned og afrundes til nærmeste kronebeløb, der er deleligt med 100.


Dette afsnit omhandler merudgiftsydelse til forsørgere af børn under 18 år med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller kronisk sygdom, hvor ydelsen er betinget af, at kommunens anvisninger om pasning følges.

 Stk. 4. Hjælpen efter stk. 1 er betinget af, at kommunalbestyrelsens anvisninger med hensyn til pasning m.v. følges.


Dette afsnit omhandler dækning af nødvendige merudgifter ved forsørgelse i hjemmet af børn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, herunder udmåling og betingelser for ydelsen.

 Stk. 5. Social- og indenrigsministeren kan i en bekendtgørelse fastsætte nærmere regler om, hvilke udgifter der kan ydes hjælp til, og betingelserne herfor.


Dette afsnit indgår i kapitel 9 om økonomiske tilskud m.v. i Afsnit IV (Børn og unge) og omhandler betingelser for hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste for forældre, der passer et barn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller kronisk lidelse i hjemmet.

 § 42. Kommunalbestyrelsen skal yde hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til personer, der i hjemmet forsørger et barn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse. Ydelsen er betinget af, at det er en nødvendig konsekvens af den nedsatte funktionsevne, at barnet passes i hjemmet, og at det er mest hensigtsmæssigt, at det er moderen eller faderen, der passer det.


Dette afsnit omhandler betingelser for ydelse af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der forsørger børn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne, herunder undtagelser fra kravet om hjemmeforsørgelse, når barnet er anbragt uden for hjemmet i forbindelse med hospitalsbesøg.

 Stk. 2. Kravet i stk. 1 om, at barnet skal være forsørget i hjemmet, gælder ikke i forhold til de i stk. 1 nævnte børn, som er anbragt uden for hjemmet efter § 52, stk. 3, nr. 7, i forbindelse med barnets hospitalsbesøg. Det er en betingelse, at moderens eller faderens tilstedeværelse på hospitalet er en nødvendig konsekvens af barnets funktionsnedsættelse, og at tilstedeværelsen er det mest hensigtsmæssige for barnet.


Dette afsnit omhandler beregning og betaling af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der i hjemmet forsørger et barn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, herunder maksimumsbeløb, reduktion i forhold til arbejdstid og bidrag til pensionsordning.

 Stk. 3. Ydelsen fastsættes på baggrund af den tidligere bruttoindtægt, dog højst med et beløb på 31.936 kr. om måneden. Maksimumsbeløbet reduceres i forhold til den andel, de visiterede timer til tabt arbejdsfortjeneste udgør af den samlede arbejdstid. Der beregnes bidrag til pensionsordning, som udgør 10 pct. af bruttoydelsen. Bidraget kan dog højst udgøre et beløb svarende til det hidtidige arbejdsgiverbidrag. Kommunen indbetaler efter reglerne i lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension ATP-bidrag af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste. Ydelsesmodtageren skal betale 1/3 af ATP-bidraget, og kommunen skal betale 2/3 af bidraget.


Dette afsnit omhandler reglerne for kommunal hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste for personer, der i hjemmet forsørger et barn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, herunder fastsættelse af ydelsens størrelse, maksimumsbeløb og bidrag til pensionsordning.

 Stk. 4. Social- og indenrigsministeren fastsætter nærmere regler om beregning og regulering af tabt arbejdsfortjeneste efter stk. 3, herunder om beregning og indbetaling af bidrag til pensionsordning, og efter indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspension regler om betaling af ATP-bidrag.


Dette afsnit omhandler særlig supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter § 42, og som bliver ledige. Det er en del af kapitlet om økonomiske tilskud til forældre, der forsørger børn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse.

 § 43. I tilfælde af ledighed skal kommunalbestyrelsen give en særlig supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 42, i op til 3 måneder efter udgangen af den måned, hvor ledigheden indtræffer. Betingelserne for udbetaling af ydelsen er, at personen
1) er arbejdsløshedsforsikret,
2) ikke er berettiget til at modtage dagpenge efter lov om arbejdsløshedsforsikring m.v.,
3) ikke er selvforskyldt ledig,
4) ikke har et rimeligt tilbud om ansættelse i et deltidsarbejde og
5) ikke modtager andre ydelser til forsørgelse efter anden lovgivning.


Denne bestemmelse indgår i reglerne om den særlige supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 42 (tabt arbejdsfortjeneste), og præciserer, at ydelsen udbetales uanset modtagerens og ægtefællens økonomiske forhold.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal give den særlige supplerende ydelse uden hensyn til modtagerens og ægtefællens indtægts- og formueforhold.


Dette afsnit omhandler den særlige supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 42 (tabt arbejdsfortjeneste) og som kommer i ledighed, herunder beregningen af ydelsens størrelse.

 Stk. 3. Ydelsen udgør et beløb svarende til højeste dagpengebeløb, jf. § 50, stk. 1, i lov om sygedagpenge. Ydelsen kan dog højst udbetales med et beløb, der udgør 90 pct. af personens arbejdsfortjeneste i det tidligere arbejde.


Dette afsnit omhandler reglerne for den særlige supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 42 (tabt arbejdsfortjeneste), og som bliver ledige. Stk. 4 præciserer, hvordan ydelsen justeres, hvis den pågældende modtager økonomisk støtte fra arbejdsgiveren eller Lønmodtagernes Garantifond ved ophør af ansættelsen.

 Stk. 4. Den særlige supplerende ydelse nedsættes med det beløb, som den ansatte eventuelt modtager fra arbejdsgiveren eller fra Lønmodtagernes Garantifond i forbindelse med ophør af ansættelsen.


Dette afsnit omhandler reglerne for den særlige supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 42, herunder betingelser for udbetaling, beregning af ydelsen og bidrag til pensionsordninger.

 Stk. 5. Kommunen skal indbetale ATP-bidrag af den særlige supplerende ydelse efter lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension. Ydelsesmodtageren skal betale 1/3 af ATP-bidraget, og kommunen skal betale 2/3 af bidraget. Social- og indenrigsministeren kan efter indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspension i en bekendtgørelse fastsætte regler om bidragsbetaling.


Dette afsnit omhandler reglerne for den særlige supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 42 og er ledige, herunder krav til bidrag til pensionsopsparing i forbindelse med ydelsen.

 Stk. 6. Kommunen skal indbetale bidrag til den særlige pensionsopsparing efter § 17 f, stk. 3, i lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension til den særlige pensionsopsparing af den særlige supplerende ydelse. Social- og indenrigsministeren skal efter indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspension i en bekendtgørelse fastsætte nærmere regler om bidragsbetaling og indberetning. Indbetales opsparingsbeløbet ikke rettidigt, finder reglerne i § 17, stk. 2-4 og 6, i lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit omhandler personlig hjælp og ledsagelse til børn og unge, og bestemmelsen henviser til regler for voksne, som tilsvarende gælder for børn, der har behov for personlig hjælp, omsorg, pleje eller genoptræning.

 § 44. Bestemmelserne i § 83, § 84, stk. 1, og § 86, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse vedrørende børn, der har behov herfor.


Dette afsnit omhandler personlig hjælp og ledsagelse til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og indgår i kapitel 10 under afsnit IV, som omhandler særlig støtte til børn og unge.

 § 45. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde 15 timers ledsagelse om måneden til børn og unge mellem 12 og 18 år, som ikke kan færdes alene på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne. Dette gælder dog ikke for børn og unge mellem 12 og 18 år, som har et døgnophold efter § 52, stk. 3, nr. 4, 5 og 7.


Dette afsnit omhandler ledsagelse til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder retten til at udpege en ledsager, som kommunen skal godkende og ansætte.

 Stk. 2. En person, som er berettiget til ledsagelse, jf. stk. 1, har ret til selv at udpege en person til at udføre opgaven. Kommunen skal godkende og ansætte den udpegede person.


Dette afsnit omhandler ledsageordningen for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder regler for udpegning og ansættelse af ledsagere.

 Stk. 3. Der kan normalt ikke ske ansættelse af personer med en meget nær tilknytning til den, der er berettiget til ledsagelse efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler ledsagelse til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder rettigheder og praktiske regler for udnyttelse af ydelsen.

 Stk. 4. Modtageren kan opspare timer inden for en periode på 6 måneder. Kommunalbestyrelsen skal fastsætte retningslinjer herfor.


Dette afsnit omhandler ledsageordningen for børn, unge og voksne med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder betingelser for udpegning af ledsager, ansættelse og dækning af udgifter forbundet med ordningen.

 Stk. 5. Modtagerens udgifter til ledsagerens befordring og andre aktiviteter med tilknytning til ledsageordningen kan dækkes med et beløb på op til 663 kr. årligt. Beløbet ydes af kommunalbestyrelsen efter anmodning fra modtageren.


Dette afsnit omhandler ledsagelse til personer under folkepensionsalderen med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder rettigheder og regler for udpegning og ansættelse af ledsagere.

 Stk. 6. Social- og indenrigsministeren kan i en bekendtgørelse fastsætte regler om betingelser for ledsageordningen.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, "Særlig støtte til børn og unge", og beskriver det overordnede formål med støtten til børn og unge med særlige behov, herunder betingelser for og mål med indsatsen.

 § 46. Formålet med at yde støtte til børn og unge, der har et særligt behov herfor, er at sikre, at disse børn og unge kan opnå de samme muligheder for personlig udvikling, sundhed og et selvstændigt voksenliv som deres jævnaldrende. Støtten skal ydes med henblik på at sikre barnets eller den unges bedste og skal have til formål at
1) sikre kontinuitet i opvæksten og et trygt omsorgsmiljø, der tilbyder nære og stabile relationer til voksne, bl.a. ved at understøtte barnets eller den unges familiemæssige relationer og øvrige netværk,
2) sikre barnets eller den unges muligheder for personlig udvikling og opbygning af kompetencer til at indgå i sociale relationer og netværk,
3) understøtte barnets eller den unges skolegang og mulighed for at gennemføre en uddannelse,
4) fremme barnets eller den unges sundhed og trivsel og
5) forberede barnet eller den unge til et selvstændigt voksenliv.


Dette afsnit beskriver formålet med at yde støtte til børn og unge med særlige behov, herunder krav om, at støtten skal være tidlig og helhedsorienteret, og at den tilrettelægges ud fra en konkret vurdering af barnets/unges og familiens forhold.

 Stk. 2. Støtten skal være tidlig og helhedsorienteret, så problemer så vidt muligt kan forebygges og afhjælpes i hjemmet eller i det nære miljø. Støtten skal i hvert enkelt tilfælde tilrettelægges på baggrund af en konkret vurdering af det enkelte barns eller den enkelte unges og familiens forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, § 46, stk. 3, i lov om social service og beskriver principperne for, hvordan støtte til børn og unge med særlige behov skal tilrettelægges, herunder inddragelse af barnets/unges ressourcer og synspunkter samt samarbejde med familien.

 Stk. 3. Støtten skal bygge på barnets eller den unges egne ressourcer, og barnets eller den unges synspunkter skal altid inddrages med passende vægt i overensstemmelse med alder og modenhed. Barnets eller den unges vanskeligheder skal så vidt muligt løses i samarbejde med familien og med dennes medvirken. Hvis dette ikke er muligt, skal foranstaltningens baggrund, formål og indhold tydeliggøres for forældremyndighedsindehaveren og for barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i loven om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen fokuserer på vigtigheden af at inddrage barnets eller den unges familie og sociale netværk i indsatsen for at sikre en helhedsorienteret og effektiv støtte.

 § 47. Kommunalbestyrelsen skal overveje, hvordan der kan ske en systematisk inddragelse af familie og netværk.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i loven om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge. Bestemmelsen sikrer, at barnet eller den unge høres, inden der træffes afgørelser om foranstaltninger, herunder anbringelse uden for hjemmet, og har til formål at inddrage barnets eller den unges synspunkter med passende vægt i overensstemmelse med alder og modenhed.

 § 48. Inden der træffes afgørelse efter §§ 51, 52, 56, 57 a, 57 b, 58, 62 og 63, § 65, stk. 2 og 3, og §§ 68-71 og 75, skal der finde en samtale sted med barnet eller den unge herom. Samtalen kan undlades, hvis der umiddelbart forinden er gennemført en samtale med barnet eller den unge ved gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 50, eller en ungefaglig undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Samtalen kan finde sted uden samtykke fra forældremyndighedens indehaver og uden dennes tilstedeværelse, når hensynet til barnets eller den unges bedste taler herfor.


Dette afsnit omhandler kravet om at føre en samtale med barnet eller den unge, inden der træffes afgørelse efter bestemte paragraffer i loven om særlig støtte til børn og unge, herunder anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Samtalen kan undlades, i det omfang barnets modenhed eller sagens karakter i afgørende grad taler imod samtalens gennemførelse. Kan samtalen ikke gennemføres, skal barnets holdning til den påtænkte afgørelse søges tilvejebragt.


Dette afsnit omhandler børns og unges ret til at vælge en bisidder i sager efter lov om social service, herunder retten til bistand under hele sagens forløb, med undtagelse i særlige tilfælde, hvor myndigheden kan afgøre, at interessen for offentlige eller private interesser vejer tungere.

 § 48 a. Et barn eller en ung, hvis sag behandles efter denne lov, har på ethvert tidspunkt af sagens behandling ret til at lade sig bistå af andre.


Dette afsnit omhandler retten for børn og unge til at lade sig bistå af en anden person (bisidder) under behandlingen af sager efter lov om social service, herunder vilkår for, hvornår myndigheden kan fravige denne ret.

 Stk. 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis myndigheden træffer afgørelse om, at barnets eller den unges interesse i at kunne lade sig bistå bør vige for væsentlige hensyn til offentlige eller private interesser, eller hvor andet er fastsat ved lov. Myndigheden kan endvidere træffe afgørelse om at tilsidesætte barnets eller den unges valg af bisidder, hvis der er bestemte grunde til at antage, at bisidderen vil varetage andre interesser end barnets eller den unges.


Dette afsnit omhandler retten for børn og unge til at lade sig bistå af en anden person (bisidder) i sager efter lov om social service, herunder betingelser for, hvornår myndigheden kan udelukke bisidderen fra et møde af hensyn til at få barnets eller den unges egen uforbeholdne mening til syne.

 Stk. 3. Myndigheden kan træffe afgørelse om at udelukke en bisidder helt eller delvis fra et møde, hvis det skønnes af betydning for at få barnets eller den unges uforbeholdne mening belyst.


Dette afsnit omhandler retten for børn og unge til at lade sig bistå af en anden person (bisidder) i sager efter lov om social service, herunder alderskrav og tavshedspligt for bisidderen.

 Stk. 4. En bisidder for et barn eller en ung skal være fyldt 15 år og er omfattet af straffelovens § 152 om tavshedspligt.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitlet "Inddragelse af familie og netværk" under "Særlig støtte til børn og unge", som tidligere omhandlede formelle procedurer for indstilling til adoption uden samtykke.

 § 49. (Ophævet)


Dette afsnit omhandler udveksling af fortrolige oplysninger mellem myndigheder og institutioner i forbindelse med det tidlige og forebyggende arbejde med udsatte børn og unge, herunder betingelser for, hvornår sådan udveksling er tilladt.

 § 49 a. Skole, skolefritidsordning, sygeplejersker, sundhedsplejersker, læger, tandlæger og tandplejere ansat i den kommunale sundhedstjeneste, dagtilbud, fritidshjem, Familieretshuset og myndigheder, der løser opgaver inden for området for udsatte børn og unge, kan indbyrdes udveksle oplysninger om rent private forhold vedrørende et barns eller en ungs personlige og familiemæssige omstændigheder, hvis udvekslingen må anses for nødvendig som led i det tidlige eller forebyggende samarbejde om udsatte børn og unge.


Dette afsnit omhandler udveksling af oplysninger mellem myndigheder og institutioner i det tidlige eller forebyggende arbejde med udsatte børn og unge, herunder betingelser for, hvornår sådan udveksling kan finde sted i forbindelse med en konkret sag efter kapitel 11 og 12 i loven.

 Stk. 2. Udveksling af oplysninger efter stk. 1 til brug for en eventuel sag, jf. kapitel 11 og 12, om et konkret barn eller en ung kan ske én gang ved et møde. I særlige tilfælde kan der ske en udveksling af oplysninger mellem de myndigheder og institutioner, der er nævnt i stk. 1, ved et opfølgende møde.


Dette afsnit omhandler udveksling af oplysninger i det tidlige eller forebyggende arbejde mellem myndigheder og institutioner, der løser opgaver inden for området for udsatte børn og unge, herunder skoler, sundhedspersonale og sociale myndigheder.

 Stk. 3. Selvejende eller private institutioner, private klinikker eller friskoler, som løser opgaver for de myndigheder, der er nævnt i stk. 1, kan indbyrdes og med de myndigheder og institutioner, der er nævnt i stk. 1, udveksle oplysninger i samme omfang som nævnt i stk. 1.


Dette afsnit omhandler udveksling af oplysninger i det tidlige eller forebyggende arbejde mellem myndigheder og institutioner, når det anses nødvendigt for at støtte børn og unge i særlige behov.

 Stk. 4. De myndigheder og institutioner, der efter stk. 1-3 kan videregive oplysninger, er ikke forpligtede hertil.


Dette afsnit indgår i kapitel 7 i afsnit II af loven og omhandler udveksling af oplysninger mellem myndigheder med henblik på forebyggelse af overgreb mod børn og unge.

 § 49 b. Kommunale myndigheder, der løser opgaver inden for området for udsatte børn og unge, og politiet og anklagemyndigheden kan indbyrdes udveksle oplysninger om rent private forhold vedrørende et barns eller en ungs personlige og familiemæssige omstændigheder, hvis udvekslingen må anses for nødvendig som led i forebyggelsen af overgreb mod børn og unge.


Dette afsnit omhandler kommunens og regionernes ansvar for at tilbyde de nødvendige tilbud inden for social service, herunder forsyningsansvaret og samarbejde med private aktører.

 § 4. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at der er de nødvendige tilbud efter denne lov.


Dette afsnit omhandler kommunens ansvar for at sikre tilbud efter lov om social service, herunder hvordan kommunen opfylder sit forsyningsansvar gennem egne tilbud og samarbejde med andre kommuner, regioner eller private aktører.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen opfylder sit forsyningsansvar efter stk. 1 ved brug af egne tilbud og ved samarbejde med andre kommuner, regioner eller private tilbud.


Dette afsnit omhandler kommunens ansvar for at sikre tilstrækkelige tilbud efter lov om social service, herunder krav om godkendelse af visse tilbud fra socialtilsynet, før de kan indgå i kommunens forsyning.

 Stk. 3. Tilbud omfattet af krav om godkendelse, jf. § 4 i lov om socialtilsyn, skal være godkendt af socialtilsynet for at kunne indgå i kommunens forsyning, jf. stk. 2.


Dette afsnit omhandler kommunens forsyningsansvar og kravet om godkendelse af tilbud, herunder undtagelser ved akutte behov for placering af borgere.

 Stk. 4. I tilfælde, hvor der er et akut behov for at placere en borger og der ikke kan findes et egnet godkendt tilbud, kan et tilbud dog i op til 3 uger indgå i den kommunale forsyning uden godkendelse. Socialtilsynet orienteres om anvendelsen af det ikkegodkendte tilbud og kan, når særlige grunde taler for det, træffe afgørelse om, at det ikkegodkendte tilbud anvendes i yderligere 3 uger.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og beskriver den kommunale pligt til at foretage en børnefaglig undersøgelse, når der er grund til at antage, at et barn eller en ung har behov for særlig støtte.

 § 50. Hvis det må antages, at et barn eller en ung trænger til særlig støtte, herunder på grund af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, skal kommunalbestyrelsen undersøge barnets eller den unges forhold. Undersøgelsen, der betegnes som en børnefaglig undersøgelse, gennemføres så vidt muligt i samarbejde med forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år. Undersøgelsen skal gennemføres så skånsomt, som forholdene tillader, og må ikke være mere omfattende, end formålet tilsiger.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge. Det præciserer indholdet af den børnefaglige undersøgelse, der skal gennemføres, når der er grund til at antage, at et barn eller en ung har behov for særlig støtte.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsens undersøgelse, jf. stk. 1, skal anlægge en helhedsbetragtning, der medmindre konkrete forhold betyder, at et eller flere af nedenstående numre ikke er relevante i forhold til det pågældende barn eller den unge, skal omfatte barnets eller den unges
1) udvikling og adfærd,
2) familieforhold,
3) skoleforhold,
4) sundhedsforhold,
5) fritidsforhold og venskaber og
6) andre relevante forhold.


Dette afsnit indgår i reglerne om børnefaglig undersøgelse i forbindelse med ydelse af særlig støtte til børn og unge med særlige behov, og præciserer, hvordan barnet eller den unge skal inddrages i undersøgelsesprocessen.

 Stk. 3. Som led i undersøgelsen skal der finde en samtale sted med barnet eller den unge. Samtalen kan undlades, i det omfang barnets eller den unges modenhed eller sagens karakter i afgørende grad taler imod samtalens gennemførelse. Kan samtalen ikke gennemføres, skal oplysninger om barnets eller den unges synspunkter søges tilvejebragt. Samtalen kan finde sted uden samtykke fra forældremyndighedens indehaver og uden dennes tilstedeværelse, når hensynet til barnets eller den unges bedste taler herfor.


Dette afsnit er en del af kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge. Bestemmelsen indgår i § 50, stk. 4, der beskriver kravene til den børnefaglige undersøgelse, som kommunalbestyrelsen skal gennemføre, når der er grund til at antage, at et barn eller en ung har behov for særlig støtte.

 Stk. 4. I sin undersøgelse skal kommunalbestyrelsen afdække ressourcer og problemer hos barnet, familien og netværket. For unge, der er fyldt 15 år, skal undersøgelsen afdække de særlige forhold, der skal indgå ved valg af indsats for denne aldersgruppe, jf. §§ 52, 76 og 76 a.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, "Særlig støtte til børn og unge", og er en del af den børnefaglige undersøgelse, som kommunalbestyrelsen skal gennemføre, når der er grund til at antage, at et barn eller en ung har behov for særlig støtte. Afsnittet beskriver, hvordan kommunen skal inddrage relevante fagpersoner og eventuelt iværksætte yderligere undersøgelser for at afdække barnets eller den unges behov.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal som led i undersøgelsen inddrage de fagfolk, som allerede har viden om barnets eller den unges og familiens forhold. Dette kan ske ved at inddrage sundhedsplejersker, pædagoger, psykologer, lærere eller andre. Hvis det er nødvendigt, skal kommunen lade barnet eller den unge undersøge af en læge eller en autoriseret psykolog. Iværksætter kommunen en psykologisk undersøgelse af forældremyndighedsindehaveren, skal undersøgelsen foretages af en autoriseret psykolog.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, som omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer, at den børnefaglige undersøgelse efter § 50 skal resultere i en vurdering af, om der er grundlag for at iværksætte foranstaltninger, og i givet fald hvilke. Det omfatter også vurdering af eventuelle allerede iværksatte foranstaltninger og inddragelse af forældres og barnets synspunkter.

 Stk. 6. Undersøgelsen skal resultere i en begrundet stillingtagen til, om der er grundlag for at iværksætte foranstaltninger, og i bekræftende fald af hvilken art disse bør være. Hvis der er iværksat foranstaltninger sideløbende med, at undersøgelsen gennemføres, jf. § 52, stk. 2, skal der desuden tages stilling til, om disse foranstaltninger skal videreføres. Der skal være oplysninger om, hvordan forældremyndighedsindehaveren og barnet eller den unge stiller sig til foranstaltningerne, og om de forhold i familien eller i dennes omgivelser, som kan bidrage til at klare vanskelighederne.


Dette afsnit omhandler den børnefaglige undersøgelse, som kommunalbestyrelsen skal gennemføre, når der er grund til at antage, at et barn eller en ung har behov for særlig støtte. Afsnittet beskriver undersøgelsens formål, indhold og tidsfrister, herunder krav om samarbejde med forældre og den unge, samt inddragelse af relevante fagpersoner.

 Stk. 7. Undersøgelsen skal afsluttes senest 4 måneder efter, at kommunalbestyrelsen bliver opmærksom på, at et barn eller en ung kan have behov for særlig støtte. Hvis undersøgelsen undtagelsesvis ikke kan afsluttes inden 4 måneder, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en foreløbig vurdering og snarest herefter afslutte undersøgelsen.


Dette afsnit er en del af kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge. Bestemmelsen indgår i § 50, stk. 8, der vedrører den børnefaglige undersøgelse, som kommunalbestyrelsen skal gennemføre, når der er grund til at antage, at et barn eller en ung har behov for særlig støtte. Afsnittet præciserer, at kommunen skal vurdere, om der også skal foretages en undersøgelse af andre børn i familien, og at en samlet undersøgelse kan foretages, så længe børnenes individuelle forhold tages i betragtning.

 Stk. 8. I forbindelse med undersøgelsen skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der skal foretages en undersøgelse af eventuelle andre børn i familien. En undersøgelse kan gennemføres som én samlet undersøgelse for flere børn i familien, dog således at der tages højde for børnenes individuelle forhold.


Dette afsnit er en del af kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge. Bestemmelsen indgår i § 50, stk. 9, og vedrører den kommunale pligt til at undersøge forholdene hos vordende forældre, når der er grund til at antage, at barnet umiddelbart efter fødslen vil have behov for særlig støtte. Undersøgelsen skal ske i samarbejde med de vordende forældre og følge de samme procedurer som gælder for børnefaglige undersøgelser af allerede fødte børn.

 Stk. 9. Hvis det må antages, at der kan opstå et behov for særlig støtte til et barn umiddelbart efter fødslen, skal kommunen undersøge de vordende forældres forhold nærmere. Undersøgelsen gennemføres så vidt muligt i samarbejde med de vordende forældre. Stk. 4-8 finder anvendelse ved afgørelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens forpligtelser til at oprette et børnehus i hver region til undersøgelse af børn eller unge, der er blevet udsat for overgreb eller hvor der er mistanke herom.

 § 50 a. Kommunalbestyrelserne i regionen skal oprette et børnehus i hver region til undersøgelse af et barns eller en ungs forhold, når barnet eller den unge har været udsat for overgreb, eller ved mistanke herom.


Dette afsnit omhandler oprettelse og funktion af børnehus, som skal undersøge børn og unge, der er blevet udsat for overgreb eller hvor der er mistanke om overgreb. Bestemmelsen angår ministerens beføjelser til at fastsætte nærmere regler for børnehusenes drift og indretning.

 Stk. 2. Social- og indenrigsministeren kan fastsætte nærmere regler om børnehusenes indretning, drift, finansiering og opgaver m.v.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer, at kommunalbestyrelsen skal benytte det lokale børnehus ved børnefaglige undersøgelser, når der er tale om overgreb eller mistanke herom.

 § 50 b. Når et barn eller en ung har været udsat for overgreb, eller ved mistanke herom, skal kommunalbestyrelsen til brug for den børnefaglige undersøgelse efter § 50 benytte det børnehus, som kommunen er tilknyttet, jf. § 50 a.


Dette afsnit omhandler udveksling af oplysninger i sager, hvor et børnehus er inddraget, og fastsætter regler for, at myndigheder og fagpersoner kan udveksle fortrolige oplysninger om barnet eller den unges forhold, når det er nødvendigt af hensyn til barnets eller den unges sundhed og udvikling.

 § 50 c. Under behandlingen af en sag, hvor et børnehus benyttes, jf. § 50 a, kan personalet i børnehuset, politiet og anklagemyndigheden og sundhedsmyndigheder, autoriserede sundhedspersoner og kommunale myndigheder, der løser opgaver inden for området for udsatte børn og unge, indbyrdes udveksle oplysninger om rent private forhold vedrørende barnets eller den unges personlige og familiemæssige omstændigheder, hvis udvekslingen må anses for nødvendig af hensyn til barnets eller den unges sundhed og udvikling.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og beskriver procedurer for undersøgelser, når der er risiko for alvorlig skade på et barns eller en ungs sundhed eller udvikling, herunder muligheden for tvungen undersøgelse uden forældres eller unges samtykke.

 § 51. Når det må anses for nødvendigt for at afgøre, om der er åbenbar risiko for alvorlig skade på et barns eller en ungs sundhed eller udvikling, kan børn og unge-udvalget uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, beslutte at gennemføre undersøgelsen under ophold på en institution eller indlæggelse på sygehus, herunder psykiatrisk afdeling. En sådan undersøgelse skal være afsluttet inden 2 måneder efter børn og unge-udvalgets afgørelse.


Dette afsnit omhandler børnefaglig undersøgelse og muligheden for, at børn og unge-udvalget kan beslutte en undersøgelse uden forældres eller den unge på 15 år samtykke, når der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling, herunder ved brug af det lokale børnehus.

 Stk. 2. Når det må anses for nødvendigt for at afgøre, om der er åbenbar risiko for alvorlig skade på et barns eller en ungs sundhed eller udvikling, kan børn og unge-udvalget uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år, beslutte at gennemføre undersøgelsen ved benyttelse af det børnehus, som kommunen er tilknyttet, jf. § 50 a.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke for børn og unge, hvor der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling, og hvor børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om anbringelse.

 Stk. 3. En afgørelse efter stk. 1 og 2 kan træffes foreløbigt efter reglerne i § 75, når betingelserne herfor er opfyldt.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, "Særlig støtte til børn og unge", og beskriver kommunalbestyrelsens pligt til at træffe afgørelse om foranstaltninger til børn og unge med særlige behov, baseret på en børnefaglig undersøgelse, og hvornår samtykke fra forældre eller den unge er påkrævet.

 § 52. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om foranstaltninger efter stk. 3, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til et barns eller en ungs særlige behov for støtte, jf. dog § 54, stk. 3, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Kommunalbestyrelsen skal vælge den eller de foranstaltninger, som bedst kan løse de problemer og behov, der er afdækket gennem den børnefaglige undersøgelse efter § 50. Afgørelsen træffes med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren, jf. dog §§ 56, 57 a, 57 b og 58, §  68, stk. 2 og 3, og § 68 a. En afgørelse efter stk. 3, nr. 7, kræver tillige samtykke fra den unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit omhandler foranstaltninger til børn og unge med særlige behov for støtte, herunder kravet om en børnefaglig eller ungefaglig undersøgelse, inden støtte kan ydes, med mulighed for foreløbig eller akut støtte i særlige tilfælde.

 Stk. 2. Støtte efter stk. 3 kan kun iværksættes efter gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 50, eller en ungefaglig undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Hvis særlige forhold taler herfor, kan der dog iværksættes foreløbig eller akut støtte efter stk. 3 sideløbende med undersøgelsen.


Dette afsnit beskriver de typer af hjælp og støtte, som kommunalbestyrelsen kan iværksætte for børn og unge med særlige behov, herunder ophold uden for hjemmet, behandling, praktisk støtte og anden form for bistand, som er målrettet barnets eller den unges behov og formål med indsatsen efter lov om social service.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan iværksætte hjælp inden for følgende typer af tilbud:
1) Ophold i dagtilbud, fritidshjem, ungdomsklub, uddannelsessted el.lign.
2) Praktisk, pædagogisk eller anden støtte i hjemmet.
3) Familiebehandling eller behandling af barnets eller den unges problemer.
4) Døgnophold, jf. § 55, for både forældremyndighedsindehaveren, barnet eller den unge og andre medlemmer af familien i en almen plejefamilie, i en forstærket plejefamilie, i en specialiseret plejefamilie, på et opholdssted eller på en døgninstitution, jf. § 66, stk. 1, nr. 1-3, 6 og 7, eller i et botilbud, jf. §  107.
5) Aflastningsordning, jf. § 55, i en almen plejefamilie, i en forstærket plejefamilie, i en specialiseret plejefamilie eller i en netværksplejefamilie, på et opholdssted eller på en døgninstitution, jf. § 66, stk. 1, nr. 1-4, 6 og 7.
6) Udpegning af en fast kontaktperson for barnet eller den unge eller for hele familien.
7) Anbringelse af barnet eller den unge uden for hjemmet på et anbringelsessted, jf. § 66.
8) Formidling af praktiktilbud hos en offentlig eller privat arbejdsgiver for den unge og i den forbindelse udbetaling af godtgørelse til den unge.
9) Anden hjælp, der har til formål at yde rådgivning, behandling og praktisk og pædagogisk støtte.


Dette afsnit omhandler foranstaltninger til børn og unge med særlige behov, herunder træffelse af afgørelser om støtteydelser under graviditet med henblik på at sikre barnets behov efter fødslen.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen skal under en graviditet træffe afgørelse om foranstaltninger efter stk. 3, nr. 2, 3, 4, 6 eller 9, og § 52 a, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til barnets særlige behov for støtte efter fødslen. Afgørelsen træffes med samtykke fra forældrene. Stk. 2 finder anvendelse ved afgørelsen.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens mulighed for at yde økonomisk støtte til forældremyndighedsindehaveren i forbindelse med særlig støtte til børn og unge, herunder for at undgå anbringelse uden for hjemmet, fremskynde hjemgivelse eller opretholde kontakt mellem forældre og barn under anbringelse. Det indgår i kapitel 11, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov.

 § 52 a. Kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om at yde økonomisk støtte til forældremyndighedsindehaveren, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til et barns eller en ungs særlige behov for støtte, jf. dog stk. 2. Der kan ydes økonomisk støtte til:
1) Udgifter i forbindelse med foranstaltninger efter § 52, stk. 3, eller efter §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, eller hvis støtten erstatter en ellers mere indgribende og omfattende foranstaltning efter § 52, stk. 3, eller efter §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
2) Udgifter, der bevirker, at en anbringelse uden for hjemmet kan undgås, eller at en hjemgivelse kan fremskyndes.
3) Udgifter, der kan bidrage til en stabil kontakt mellem forældre og barn under barnets anbringelse uden for hjemmet.


Dette afsnit omhandler økonomisk støtte til forældremyndighedsindehavere i forbindelse med særlig støtte til børn og unge, herunder betingelser for ydelse af støtte til udgifter forbundet med foranstaltninger eller tilbageholdelse af anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Støtte efter stk. 1, nr. 1, kan kun ydes, når forældremyndighedsindehaveren ikke selv har tilstrækkelige midler til det.


Dette afsnit omhandler kravet til, at samtykke fra forældre og unge på 15 år ved anbringelse uden for hjemmet skal omfatte formålet med anbringelsen, som er fastlagt i handleplanen.

 § 53. Samtykke fra forældremyndighedens indehaver og den unge, der er fyldt 15 år, til en afgørelse efter § 52, stk. 3, nr. 7, skal omfatte formålet med anbringelsen, jf. § 140, stk. 2, 1. pkt.


Dette afsnit omhandler støtte til forældre, når barnet eller den unge er anbragt uden for hjemmet, herunder tilbuddet om en støtteperson og fastsættelse af en særskilt plan for støtten til forældrene.

 § 54. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde forældremyndighedens indehaver en støtteperson i forbindelse med barnets eller den unges anbringelse uden for hjemmet, jf. § 52, stk. 3, nr. 7, eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen præciserer kommunens pligt til at yde støtte til forældre, mens deres barn eller unge er anbragt uden for hjemmet, og fastsættelse af en særskilt støtteplan til forældrene.

 Stk. 2. Under barnets eller den unges anbringelse uden for hjemmet efter § 52, stk. 3, nr. 7, eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om støtte til forældrene efter stk. 1, efter §  52, stk. 3, eller efter anden lovgivning. Støtten skal så vidt muligt medvirke til at løse de problemer, som har været årsag til anbringelsen med henblik på at støtte forældrene i at varetage omsorgen for barnet eller den unge ved en eventuel hjemgivelse eller i samvær med barnet eller den unge under anbringelsen. Kommunalbestyrelsen skal fastsætte en særskilt plan for støtten til forældrene.


Dette afsnit omhandler støtte til forældre i forbindelse med barnets anbringelse uden for hjemmet og muligheden for at erstatte den særskilte støtteplan med en helhedsorienteret plan ved komplekse problemer.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan beslutte, at kravet om den særskilte plan for støtten til forældrene, jf. stk. 2, kan fraviges, og at forældrene i stedet tilbydes en helhedsorienteret plan for en eller begge forældre, når der er tale om forældre med komplekse og sammensatte problemer, hvor der kan eller skal udarbejdes flere planer for indsatserne, og hvor der er et koordinationsbehov forbundet hermed. Forældrene skal give samtykke til, at den særskilte plan erstattes af en helhedsorienteret plan.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens opgave med at tilknytte en koordinator til unge, der er idømt en sanktion efter straffelovens § 74 a, som en del af den helhedsorienterede indsats for at sikre sammenhæng i indsatsen og opfølgning på handleplanen.

 § 54 a. Kommunalbestyrelsen skal tilknytte en koordinator til unge, der er idømt en sanktion efter straffelovens § 74 a. Koordinatoren skal være tilknyttet gennem hele forløbet og være den unges rådgiver, sikre sammenhængen i faserne og afholde møder med den unge, forældrene og andre relevante parter med henblik på at fastholde de målsætninger, der er fastlagt i handleplanen, jf. § 140.


Dette afsnit omhandler de ydelser, der tilbydes under et døgnophold for børn, unge eller vordende forældre, som er anbragt uden for hjemmet eller modtager anden form for støtte efter loven, og beskriver den omsorg, støtte og behandling, der ydes i sådanne tilfælde.

 § 55. Under et døgnophold efter § 52, stk. 3, nr. 4, 5 og 7, § 76, stk. 3, nr. 1 og 3, og § 76 a, stk. 2, eller efter § 13, stk. 1, nr. 5 og 6, og § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet modtager barnet, den unge eller de vordende forældre omsorg, personlig støtte, socialpædagogisk rådgivning og behandling. Ved særlige behov kan der endvidere foretages undersøgelser og observation samt ydes terapi eller anden behandling.


Dette afsnit omhandler døgnophold og aflastningsophold for børn, unge og vordende forældre, herunder formålet med og betingelserne for disse ydelser.

 Stk. 2. Et aflastningsophold, som ydes under et døgnophold, indgår som en ydelse efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler de foranstaltninger, der kan iværksættes under et døgnophold for børn, unge eller vordende forældre, herunder omsorg, personlig støtte og behandling.

 Stk. 3. Hjælp efter stk. 1 kan ydes af det sted, hvor barnet, den unge eller de vordende forældre har døgnophold, eller på anden måde.


Dette afsnit omhandler godtgørelse til kommuner for udgifter til kost og logi i forbindelse med døgnophold for børn og unge, der ikke er dækket af takstfinansiering, herunder beløb pr. døgn efter barnets alder og antal børn placeret på samme sted.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen godtgør udgifter til kost og logi i forbindelse med formidlet døgnophold for børn og unge, når opholdet ikke er omfattet af takstfinansiering, jf. §  174, stk. 1. For første og andet barn eller ung placeret på samme sted udgør godtgørelsen 174 kr. pr. døgn pr. barn under 10 år og 186 kr. pr. døgn pr. barn eller ung over 10 år (2016-niveau). For tredje barn eller ung og derover placeret på samme sted udgør godtgørelsen 162 kr. pr. døgn pr. barn eller ung (2016-niveau) uanset barnets eller den unges alder.


Dette afsnit omhandler foranstaltninger til børn og unge med særlige behov, herunder betingelser for, at kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om støtteydelser uden forældrenes samtykke, når det er i barnets eller den unges bedste.

 § 56. Afgørelse efter § 52, stk. 3, nr. 1 og 3, for så vidt angår behandling af barnets eller den unges problemer, og nr. 6, jf. § 52, stk. 1, kan træffes, selv om forældremyndighedens indehaver ikke ønsker foranstaltningen iværksat, når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til barnets eller den unges særlige behov for støtte, og når formålet med foranstaltningen skønnes at kunne opnås uanset det manglende samtykke.


Dette afsnit omhandler foranstaltninger til støtte for børn og unge med særlige behov, herunder procedurer for anbringelse uden for hjemmet, lægelig undersøgelse og behandling uden samtykke samt udpegelse af forældremyndighedsindehavere, når ingen har forældremyndigheden.

 § 57. Hvis ingen har forældremyndigheden over et barn eller en ung, skal kommunalbestyrelsen i fornødent omfang medvirke til, at der udpeges en egnet indehaver af forældremyndigheden.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens opgaver i forbindelse med børn, hvor der ikke er en indehaver af forældremyndigheden, herunder medvirken til udpegning af en egnet indehaver, når Familieretshuset anmoder herom i forbindelse med sager efter forældreansvarslovens § 15 a, stk. 1.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal endvidere i fornødent omfang medvirke til, at der udpeges en egnet indehaver af forældremyndigheden, når Familieretshuset til brug for behandlingen af en sag efter forældreansvarslovens § 15 a, stk. 1, anmoder kommunalbestyrelsen herom.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg som en del af indsatsen over for børn og unge med særlige behov for støtte, hvor kommunalbestyrelsen kan pålægge forældre konkrete handlepligter, hvis der er risiko for, at barnets eller den unges udvikling er i fare på grund af manglende opfyldelse af forældreansvaret.

 § 57 a. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om at meddele forældremyndighedsindehaveren et forældrepålæg, jf. stk. 3, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare, og det vurderes at bero på, at forældremyndighedsindehaveren ikke lever op til sit forældreansvar.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer de forudsætninger, der skal være opfyldt, før kommunalbestyrelsen kan pålægge forældre at træffe konkrete foranstaltninger til løsning af deres barns eller unges problemer.

 Stk. 2. Meddelelse af et forældrepålæg forudsætter, at der foreligger oplysninger om,
1) at barnet eller den unge har ulovligt skolefravær, eller at undervisningspligten i øvrigt ikke opfyldes,
2) at barnet eller den unge er mistænkt eller sigtet for en overtrædelse af straffeloven, lov om euforiserende stoffer, våbenloven eller knivloven eller er mistænkt eller sigtet for anden kriminalitet af et vist omfang eller en vis grovhed,
3) at barnet eller den unge har alvorlige adfærds- eller tilpasningsproblemer, eller
4) at forældremyndighedsindehaveren nægter at samarbejde med de relevante myndigheder om løsningen af barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge forældremyndighedsindehaveren, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare på grund af manglende opfyldelse af forældreansvaret. Afsnittet beskriver de konkrete handlepligter, der kan indgå i et sådant pålæg, som har til formål at løse barnets eller den unges problemer.

 Stk. 3. Et forældrepålæg angiver en eller flere konkrete handlepligter for forældremyndighedsindehaveren, som skal være egnede til at bidrage til en løsning af barnets eller den unges problemer, og som står i rimeligt forhold til formålet. Det kan herunder fastsættes, at forældremyndighedsindehaveren skal
1) sikre barnets eller den unges fremmøde i skolen ved personligt at følge barnet eller den unge i skole,
2) deltage i forældremøder og konsultationer vedrørende barnets eller den unges skolegang,
3) sikre barnets eller den unges deltagelse i konkrete fritidsaktiviteter ved at følge barnet eller den unge til det pågældende sted,
4) sikre, at barnet eller den unge er hjemme på et nærmere fastsat tidspunkt,
5) deltage i et af kommunen tilbudt forældreprogram eller
6) deltage i møder med relevante myndigheder om løsningen af barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge forældre, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare på grund af forældrenes manglende opfyldelse af deres forældreansvar. Afsnittet beskriver, at et sådant pålæg kan træffes uden, at der først er gennemført en børnefaglig undersøgelse.

 Stk. 4. Afgørelse om forældrepålæg efter stk. 1 træffes uden forudgående gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 50.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, som kan pålægges, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare på grund af forældrenes manglende opfyldelse af deres forældreansvar. Afsnittet beskriver, at hvis et forældrepålæg er truffet, kan kommunen iværksætte bestemte foranstaltninger til støtte for barnet eller den unge, selv uden forældrenes samtykke, såfremt det vurderes, at formålet med foranstaltningen kan opnås.

 Stk. 5. Hvis der er truffet afgørelse om forældrepålæg efter stk. 1, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse efter § 52, stk. 1, om at iværksætte foranstaltninger efter § 52, stk. 3, nr. 1, 2, 3, 6 og 9, selv om forældremyndighedsindehaveren ikke ønsker foranstaltningen iværksat, når det vurderes, at formålet med foranstaltningen vil kunne opnås uanset det manglende samtykke, jf. dog § 54, stk. 3, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge forældremyndighedsindehaveren, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare på grund af forældrens manglende opfyldelse af forældreansvaret. Pålægget indebærer konkrete handlepligter for forældrene og træffes for en begrænset periode.

 Stk. 6. Afgørelsen om forældrepålæg træffes for en afgrænset periode af højst 12 måneders varighed. Forældrepålægget kan forlænges med højst 6 måneder ad gangen.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, hvor kommunalbestyrelsen kan pålægge forældremyndighedsindehaveren konkrete handlepligter, når der er risiko for, at et barns eller en unges udvikling er i fare på grund af manglende opfyldelse af forældreansvaret. Stk. 7 præciserer, at overholdelse af pålægget er en betingelse for at modtage børne- og ungeydelsen samt at barnet/ungens andel tages med i beregningen af boligstøtte.

 Stk. 7. Kommunalbestyrelsen skal oplyse forældremyndighedsindehaveren om, at overholdelse af pålægget er en betingelse for at modtage børne- og ungeydelsen, jf. lov om en børne- og ungeydelse, og for, at det pågældende barn eller den pågældende unge medregnes ved beregningen af boligstøtten, jf. lov om individuel boligstøtte.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge forældremyndighedsindehaveren, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare, og det vurderes, at forældren ikke lever op til sit forældreansvar. Afsnittet beskriver, at hvis forældren ikke efterlever pålægget uden undskyldelige grunde, skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse herom, og at afgørelsen gælder for et kvartal.

 Stk. 8. Hvis kommunen vurderer, at den, der er meddelt et forældrepålæg efter stk. 1, ikke efterlever pålægget, og at den manglende efterlevelse ikke beror på undskyldelige omstændigheder, skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om dette. Afgørelsen er gældende for ét kvartal.


Dette afsnit omhandler forældrepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge, når der er risiko for, at et barns eller en ungs udvikling er i fare på grund af forældrenes manglende opfyldelse af forældreansvaret. Afsnittet beskriver betingelserne for pålægget, dets varighed og muligheden for forlængelse.

 Stk. 9. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om bortfald af pålægget, hvis kommunalbestyrelsen vurderer,
1) at forholdet, der lå bag pålægget, ikke længere eksisterer, eller
2) at forældrepålægget ikke længere er egnet til at løse barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit omhandler foranstaltninger over for børn og unge med særlige behov, herunder anvendelse af børne- og ungepålæg som en forebyggende indsats, når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt til at afhjælpe alvorlige adfærdsproblemer.

 § 57 b. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om at meddele et barn eller en ung i alderen 10-17 år et børne- og ungepålæg, når barnet eller den unge har adfærdsproblemer eller udviser negativ adfærd af en sådan karakter, at der er risiko for, at barnets eller den unges udvikling er i fare, og når det vurderes, at et frivilligt samarbejde med barnet eller den unge og forældremyndighedsindehaveren om støtte efter § 52, stk. 3, ikke er tilstrækkeligt til at afhjælpe barnets eller den unges problemer, jf. dog §§ 12 og 13 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Afgørelsen om børne- og ungepålæg kan træffes uden forældremyndighedsindehaverens samtykke.


Dette afsnit indgår i kapitel 11 i lov om social service, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen præciserer de forudsætninger, der skal være opfyldt, for at kommunalbestyrelsen kan pålægge et barn eller en ung mellem 10 og 17 år en forpligtelse til at deltage i støtteforanstaltninger, når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt.

 Stk. 2. Meddelelse af et børne- og ungepålæg forudsætter, at der foreligger oplysninger om, at barnet eller den unge
1) har ulovligt skolefravær, eller at undervisningspligten i øvrigt ikke opfyldes,
2) er mistænkt eller sigtet for en overtrædelse af straffeloven, lov om euforiserende stoffer, våbenloven eller knivloven eller er mistænkt eller sigtet for anden kriminalitet af et vist omfang eller en vis grovhed,
3) har alvorlige adfærds- eller tilpasningsproblemer eller
4) nægter at samarbejde med de relevante myndigheder om løsningen af barnets eller den unges problemer.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge børn og unge i alderen 10-17 år med adfærdsproblemer, når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt. Afsnittet beskriver de konkrete handlepligter, der kan indgå i et børne- og ungepålæg, som foranstaltninger efter § 52, stk. 3, hjemmesteder, genoprettelse af skade eller deltagelse i genoprettende aktiviteter.

 Stk. 3. Et børne- og ungepålæg skal angive en eller flere konkrete handlepligter for barnet eller den unge, som vurderes at være egnede til at bidrage til en løsning af barnets eller den unges problemer, og som står i rimeligt forhold til formålet. Det kan herunder fastsættes, at barnet eller den unge skal
1) modtage en eller flere foranstaltninger efter § 52, stk. 3, nr. 1, 3, 6, 8 eller 9,
2) være hjemme på et nærmere fastsat tidspunkt,
3) bidrage til at genoprette forrettet skade eller
4) deltage i andre aktiviteter med genoprettende formål, herunder udføre samfundsnyttigt arbejde.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge børn og unge i alderen 10-17 år, når de har adfærdsproblemer eller udviser negativ adfærd, og når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt. Afsnittet beskriver, at sådanne pålæg kan iværksættes uden forudgående børnefaglig undersøgelse.

 Stk. 4. Børne- og ungepålæg efter stk. 1, jf. stk. 3, nr. 2-4, iværksættes uden forudgående gennemførelse af en børnefaglig undersøgelse, jf. § 50.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge børn og unge i alderen 10-17 år med adfærdsproblemer, når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt. Afsnittet beskriver, at hvis et børne- og ungepålæg er truffet, kan kommunen iværksætte bestemte foranstaltninger uden forældrenes samtykke, såfremt det vurderes, at formålet med foranstaltningen kan opnås alligevel.

 Stk. 5. Hvis der er truffet afgørelse om børne- og ungepålæg efter stk. 1, kan kommunalbestyrelsen træffe afgørelse efter § 52, stk. 1, om at iværksætte foranstaltninger efter § 52, stk. 3, nr. 1, 3, 6, 8 eller 9, selv om forældremyndighedsindehaveren ikke ønsker foranstaltningen iværksat, når det vurderes, at formålet med foranstaltningen vil kunne opnås uanset det manglende samtykke.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, hvor kommunalbestyrelsen kan pålægge et barn eller en ung i alderen 10-17 år konkrete handlepligter, når der er risiko for, at udviklingen er i fare, og frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt.

 Stk. 6. § 57 a, stk. 6 og 9, finder tilsvarende anvendelse på børne- og ungepålægget efter stk. 1.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge børn og unge i alderen 10-17 år med adfærdsproblemer, når et frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt. Afsnittet beskriver betingelserne for pålægget, de konkrete handlepligter, og hvordan det iværksættes uden forældremyndighedsindehaverens samtykke.

 Stk. 7. Kommunalbestyrelsen skal ved afgørelse om børne- og ungepålæg efter stk. 1 overveje, om der samtidig bør træffes afgørelse om forældrepålæg efter § 57 a.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, som kommunalbestyrelsen kan pålægge børn og unge i alderen 10-17 år med adfærdsproblemer, når frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt. Afsnittet beskriver, at hvis pålægget ikke overholdes, skal kommunen underrette politiet og anmode om bistand til fuldbyrdelse af afgørelsen.

 Stk. 8. Overholder barnet eller den unge ikke et børne- og ungepålæg, skal kommunalbestyrelsen, når det vurderes relevant, straks underrette politiet og anmode om bistand til kommunens udøvelse af beføjelser efter § 64, stk. 2.


Dette afsnit omhandler børne- og ungepålæg, herunder betingelser for at pålægge børn og unge mellem 10 og 17 år konkrete handlepligter, når de har adfærdsproblemer, og kommunen vurderer, at frivilligt samarbejde ikke er tilstrækkeligt.

 Stk. 9. Social- og indenrigsministeren kan efter forhandling med justitsministeren fastsætte nærmere regler om politiets bistand til kommunerne i forbindelse med gennemførelse af børne- og ungepålæg.


Dette afsnit omhandler netværkssamråd i forbindelse med unge under 18 år, der er mistænkt for alvorlig kriminalitet, og indgår i kapitel 11, som omhandler særlig støtte til børn og unge med særlige behov.

 § 57 c. Kommunalbestyrelsen skal, senest 7 dage efter den har modtaget dokumentation fra politiet om, at en ung under 18 år er mistænkt for at have begået alvorlig kriminalitet, indkalde den unge, forældremyndighedsindehaveren, eventuelt relevante personer fra netværket og relevante fagpersoner til et netværkssamråd med henblik på drøftelse af behov for iværksættelse af foranstaltninger.


Dette afsnit omhandler netværkssamråd i forbindelse med unge under 18 år, der er mistænkt for alvorlig kriminalitet, og beskriver kommunalbestyrelsens pligt til at vurdere behovet for foranstaltninger, hvis der inden for et år modtages ny dokumentation fra politiet om gentaget mistanke.

 Stk. 2. Modtager kommunalbestyrelsen inden for 1 år efter netværkssamrådets afholdelse, jf. stk. 1, dokumentation fra politiet om mistanke mod den unge under 18 år for gentagen, alvorlig kriminalitet, skal kommunalbestyrelsen uden fornyet indkaldelse til netværkssamråd vurdere, om der er behov for at iværksætte eller ændre foranstaltninger.


Dette afsnit omhandler netværkssamråd i forbindelse med unge, der er mistænkt for alvorlig kriminalitet, og undtagelser vedrørende unges indgåelse i sådanne samråd, når de er omfattet af lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.

 Stk. 3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse for børn og unge, der er omfattet af lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, jf. dog stk. 4.


Dette afsnit omhandler netværkssamråd i forbindelse med unge, der er mistænkt for alvorlig kriminalitet, og præciserer, at bestemmelserne også finder anvendelse, når sager afvises af Ungdomskriminalitetsnævnet.

 Stk. 4. Stk. 1 og 2 finder anvendelse i sager, som afvises af Ungdomskriminalitetsnævnet, jf. § 42, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Kommunalbestyrelsen skal senest 7 dage efter modtagelse af sagen fra Ungdomskriminalitetsnævnet indkalde til netværkssamråd efter stk. 1.


Dette afsnit indgår i kapitel 11, der omhandler særlig støtte til børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens forpligtelser over for unge, der løslades efter afsoning af frihedsstraf, varetægtsfængsling eller ophold i varetægtssurrogat, herunder krav om et tilbud om udslusning med kontaktperson.

 § 57 d. Kommunalbestyrelsen skal i forbindelse med løsladelse give unge under 18 år, der har afsonet frihedsstraf eller været varetægtsfængslet eller anbragt i varetægtssurrogat, et tilbud om udslusning. Tilbuddet om udslusning skal så vidt muligt etableres inden løsladelsen og have en varighed på mindst 6 måneder efter løsladelsen. Tilbuddet skal som minimum have et omfang svarende til en kontaktperson efter § 52, stk. 3, nr. 6.


Dette afsnit omhandler tiltag til kriminalitetstruede børn og unge, herunder screening for psykiatriske problemer på sikrede institutioner.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal sikre, at alle børn og unge på sikrede institutioner tilbydes screening med henblik på at afdække psykiatriske problemer. Screeningen forudsætter samtykke fra forældremyndighedsindehaver og fra unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit omhandler krav om screening af psykiatriske problemer hos unge på sikrede institutioner, herunder ministerens beføjelse til at fastsætte nærmere regler for screeningens omfang, udførelse og timing.

 Stk. 3. Social- og indenrigsministeren fastsætter nærmere regler om screeningens omfang, herunder hvem der kan udføre den, og hvornår den skal udføres.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke, når der er en åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling, og indgår i kapitel 11, der handler om særlig støtte til børn og unge.

 § 58. Er der en åbenbar risiko for, at barnets eller den unges sundhed eller udvikling lider alvorlig skade på grund af
1) utilstrækkelig omsorg for eller behandling af barnet eller den unge,
2) overgreb, som barnet eller den unge har været udsat for,
3) misbrugsproblemer, kriminel adfærd eller andre svære sociale vanskeligheder hos barnet eller den unge eller
4) andre adfærds eller tilpasningsproblemer hos barnet eller den unge,
kan børn og unge-udvalget uden samtykke fra forældremyndighedens indehaver og den unge, der er fyldt 15 år, træffe afgørelse om, at barnet eller den unge anbringes uden for hjemmet, jf. § 52, stk. 3, nr. 7. Der kan kun træffes en afgørelse efter 1. pkt., når der er begrundet formodning om, at problemerne ikke kan løses under barnets eller den unges fortsatte ophold i hjemmet.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke fra forældre eller unge, herunder betingelserne for, hvornår børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om anbringelse, når der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 Stk. 2. Når hensynet til barnet eller den unge på afgørende måde taler for det, kan børn og unge-udvalget beslutte, at barnet eller den unge skal anbringes uden for hjemmet efter stk. 1, selv om forældremyndighedens indehaver og den unge giver samtykke til anbringelse efter § 52, stk. 3, nr. 7.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, og særligt de betingelser, der gør det muligt for børn og unge-udvalget at træffe afgørelse om anbringelse, herunder tilfælde, hvor den unge selv erklærer sig enig.

 Stk. 3. Såfremt en ung, der er fyldt 15 år, erklærer sig enig i anbringelsen, kan børn og unge- udvalget uanset betingelserne i stk. 1 træffe afgørelse om at anbringe den unge uden for hjemmet, jf. § 52, stk. 3, nr. 7, når anbringelsen må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til den unges særlige behov og problemerne ikke kan løses under den unges fortsatte ophold i hjemmet.


Dette afsnit omhandler børn og unges retsstilling i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet og fastlægger, at børn og unge-udvalget ikke kan træffe afgørelse i sager, hvor barnet eller den unge er henvist til Ungdomskriminalitetsnævnet, medmindre der er tale om foreløbige afgørelser.

 Stk. 4. Børn og unge-udvalget kan ikke træffe afgørelse efter stk. 1-3 i sager om børn og unge, der er henvist til Ungdomskriminalitetsnævnet, jf. §§ 10 og 11 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, jf. dog stk. 5.


Dette afsnit omhandler anbringelse uden for hjemmet uden samtykke, hvor børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse, hvis der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 Stk. 5. Afgørelser efter stk. 1-3 kan træffes foreløbigt efter reglerne i § 75, når betingelserne herfor er opfyldt.


Dette afsnit beskriver de krav, der stilles til indstillingen om anbringelse uden for hjemmet efter § 58, herunder indholdet af den børnefaglige undersøgelse, vurdering af forældrenes kompetencer, handleplanen for anbringelsen og barnets eller den unges holdning.

 § 59. En indstilling om anbringelse uden for hjemmet efter § 58 skal omfatte
1) den børnefaglige undersøgelse, jf. § 50, herunder beskrivelsen af, at betingelserne i § 58 anses for opfyldt, og af de ressourcer hos barnet, familien og netværket, som kan bidrage til at klare vanskelighederne under anbringelsen, jf. § 50, stk. 6,
2) en vurdering af forældremyndighedsindehaverens kompetencer til at varetage omsorgen for barnet eller den unge og tage hånd om barnets eller den unges særlige behov, herunder med hjælp og støtte efter denne lov eller anden relevant lovgivning,
3) den handleplan for anbringelsen, jf. § 140, herunder den støtte og de initiativer, som er påtænkt for barnet eller den unge og dennes familie under anbringelsen uden for hjemmet og i tiden derefter, og
4) barnets eller den unges holdning til den påtænkte foranstaltning.


Dette afsnit fastlægger regionsrådets ansvar for at etablere særlige tilbud i samarbejde med kommunerne i regionen, herunder tilbud til børn, unge og voksne med særlige behov, som f.eks. beskyttet beskæftigelse, botilbud, døgninstitutioner og behandlingstilbud for stofmisbrug.

 § 5. Efter aftale med kommunalbestyrelserne i regionen skal regionsrådet etablere
1) tilbud efter §§ 103 og 104, § 107, stk. 2, og §§ 108-110,
2) særlige dag- og klubtilbud til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne efter §§ 32 og 36,
3) døgninstitutioner for børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, jf. § 66, stk. 1, nr. 7,
4) sikrede døgninstitutioner, særligt sikrede afdelinger og delvis lukkede afdelinger i tilknytning til sikrede døgninstitutioner, jf. § 66, stk. 1, nr. 7, og
5) tilbud om behandling af personer med et stofmisbrug efter §§ 101 og 101 a.


Dette afsnit omhandler etablering af regionalt drevne tilbud, herunder særlige dag- og klubtilbud til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, døgninstitutioner, sikrede døgninstitutioner og behandlingstilbud for personer med stofmisbrug, og fastsætter, at regionsrådet har ansvaret for at etablere disse tilbud i samarbejde med kommuner, regioner eller private tilbud.

 Stk. 2. Stk. 1 gælder ikke, når etablering af tilbud sker i henhold til pålæg efter § 13 c, stk. 1, 1. pkt.


Dette afsnit omhandler kommuners og regioners ansvarsfordeling vedrørende tilbud og tilsyn inden for social service, herunder regionens rolle i samarbejde med kommunerne om at etablere og tilvejebringe særlige tilbud og hjælpemidler.

 Stk. 3. Regionsrådet skal efter aftale med kommunalbestyrelserne i regionen medvirke til at tilvejebringe hensigtsmæssige og sikre hjælpemidler.


Dette afsnit omhandler regionrådets ansvar for at etablere sociale tilbud til personer med varig nedsat funktionsevne, der bor i særlige boligformer, som omfattes af lov om almene boliger m.v.

 Stk. 4. Regionsrådet skal efter aftale med kommunalbestyrelserne i regionen etablere tilbud efter §§ 83-87, 97, 98 og 102 til personer med længerevarende ophold i boliger til personer med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne efter lov om almene boliger m.v.


Dette afsnit omhandler regionrådets ansvar for at etablere og drive specialiserede tilbud til børn, unge og voksne med særlige behov, herunder døgninstitutioner, behandlingstilbud og botilbud, og hvordan regionrådet opfylder sine forpligtelser gennem egne tilbud og samarbejde med kommuner, andre regioner eller private aktører.

 Stk. 5. Regionsrådet opfylder sin forpligtelse efter stk. 1, 3 og 4 ved brug af egne tilbud og ved samarbejde med kommuner, andre regioner eller private tilbud.


Dette afsnit omhandler regionernes og kommunernes ansvar for at etablere og drive sociale tilbud, herunder særlige døgninstitutioner, botilbud og behandlingstilbud for personer med særlige behov, og fastsætter rammerne for samarbejde og finansiering mellem kommuner og regioner.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen kan etablere tilbud omfattet af stk. 1, 3 og 4.


Dette afsnit omhandler kommuners og regioners ansvar for at etablere og drive sociale tilbud, herunder døgninstitutioner for børn og unge med særlige behov. Bestemmelsen indgår i reglerne om, hvilke tilbud regionen kan etablere, og hvornår regionen kan drive døgninstitutioner for børn og unge med sociale eller adfærdsmæssige problemer, når der er indgået aftale om dette.

 Stk. 7. Regionsrådet kan drive døgninstitutioner, jf. § 66, stk. 1, nr. 7, for børn og unge, som på grund af sociale eller adfærdsmæssige problemer har behov for at blive anbragt uden for hjemmet, hvis det er aftalt i henhold til § 194, stk. 2.


Dette afsnit omhandler regionrådets ansvar for etablering og tilsyn med sociale tilbud til børn og unge med særlige behov, herunder særlige dag- og klubtilbud samt beskyttet beskæftigelse og aktivitets- og samværstilbud.

 Stk. 8. Regionsrådet skal føre tilsyn med regionalt drevne tilbud efter §§ 103 og 104 og regionalt drevne tilbud efter §§ 32 og 36, jf. § 5, stk. 1, nr. 2. Det gælder dog ikke for tilbud, hvor en kommune har indgået en generel aftale om anvendelse af samtlige pladser i tilbuddet og om tilsyn. Regionsrådet kan delegere sin kompetence efter denne bestemmelse til socialtilsynet, jf. § 2 i lov om socialtilsyn.


Dette afsnit omhandler kommuners og regioners ansvarsfordeling og samarbejde om sociale tilbud, herunder regionens mulighed for at overtage kommunale driftsopgaver, når disse har særlig tilknytning til regionens kompetencer.

 Stk. 9. Regionsrådet kan efter anmodning fra kommunalbestyrelsen varetage kommunale driftsopgaver, der ligger i naturlig tilknytning til regionens opgaver, og hvor regionen derfor har særlige kompetencer med hensyn til opgavevaretagelsen.


Dette afsnit omhandler forlængelse af anbringelse uden for hjemmet, når der er truffet afgørelse uden forældrenes samtykke, og fastsætter krav om fornyet afgørelse efter bestemte tidsfrister.

 § 62. Hvis barnet eller den unge ikke har været anbragt uden for hjemmet inden for det seneste år før datoen for den aktuelle anbringelse, forudsætter opretholdelse af en foranstaltning efter § 58 ud over 1 år fra børn og unge-udvalgets afgørelse fornyet afgørelse i udvalget.


Dette afsnit omhandler forlængelse af anbringelse uden for hjemmet for børn og unge, hvor børn og unge-udvalget skal træffe fornyet afgørelse, hvis anbringelsen skal opretholdes længere end 2 år, når barnet eller den unge har været anbragt inden for det seneste år.

 Stk. 2. Hvis barnet eller den unge har været anbragt uden for hjemmet inden for det seneste år før datoen for den aktuelle anbringelse, forudsætter opretholdelse af en foranstaltning efter § 58 ud over 2 år fra børn og unge-udvalgets afgørelse fornyet afgørelse i udvalget.


Dette afsnit omhandler fornyet behandling af afgørelser om anbringelse uden for hjemmet efter § 58, herunder frister for fornyet afgørelse i børn og unge-udvalget, og hvordan fristen regnes, når sagen er behandlet af Ankestyrelsen eller domstolene.

 Stk. 3. Er sagen efter stk. 1 og 2 indbragt for Ankestyrelsen eller forelagt domstolene, regnes fristen fra den endelige afgørelse eller dom. Uanset bestemmelsen i stk. 1 og 2 kan børn og unge-udvalget, Ankestyrelsen eller retten fastsætte en kortere frist for fornyet behandling i udvalget.


Dette afsnit omhandler forlængelse af anbringelsesperioder for børn og unge, hvor børn og unge-udvalget, Ankestyrelsen eller retten kan fastsætte en længere frist end normalt tilladt, hvis de underliggende forhold med overvejende sandsynlighed forventes at vedvare.

 Stk. 4. Børn og unge-udvalget kan ved afgørelser efter § 58 undtagelsesvis fastsætte en længere frist end nævnt i stk. 1-3, når de forhold, der ligger til grund for afgørelsen, med overvejende sandsynlighed må antages at vedvare ud over fristen. Samme beføjelser har Ankestyrelsen og retten.


Dette afsnit omhandler forlængelse af anbringelse uden for hjemmet for børn under 1 år, hvor børn og unge-udvalget kan træffe afgørelse om en anbringelse på op til 3 år, hvis det er sandsynligt, at de bagvedliggende forhold vedvarer.

 Stk. 5. Børn og unge-udvalget kan i særlige tilfælde træffe afgørelse om, at en anbringelse uden for hjemmet efter § 58 af et barn, der ikke er fyldt 1 år, skal gælde i 3 år, hvis det er overvejende sandsynligt, at de forhold, der begrunder anbringelsen, vil være til stede i denne periode. De samme beføjelser har Ankestyrelsen og retten.