Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer kommunalbestyrelsens forpligtelser i forbindelse med genbehandling af en anbringelse, herunder overvejelse af permanent anbringelse efter § 67.

 Stk. 7. Kommunalbestyrelsen skal forud for børne- og ungeudvalgets genbehandling af en anbringelse uden for hjemmet efter stk. 1 overveje, om hensynet til barnets bedste taler for, at der udarbejdes en indstilling om permanent anbringelse efter § 67, stk. 4. Har barnet eller den unge på tidspunktet for genbehandlingen efter stk. 1 været anbragt uden for hjemmet i mindre end 3 år, er kommunalbestyrelsen ikke forpligtet til at overveje en permanent anbringelse efter 1. pkt.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og specificerer de krav, der stilles til kommunalbestyrelsens indstilling til børne- og ungeudvalget, når anbringelse sker uden forældremyndighedsindehaverens samtykke efter § 47 eller § 49.

 § 51. Kommunalbestyrelsens indstilling til børne- og ungeudvalget om anbringelse uden for hjemmet efter §§ 47 eller 49 skal omfatte følgende:
1) Undersøgelsen, jf. §§ 20 eller 26, herunder en beskrivelse af, at betingelserne i §§ 47 eller 49 er opfyldt, og af de ressourcer hos barnet, familien og netværket, som kan bidrage til at klare vanskelighederne under anbringelsen, jf. § 22, stk. 6, eller § 27, stk. 4.
2) En vurdering af forældremyndighedsindehaverens kompetencer til at varetage omsorgen for barnet eller den unge og at tage hånd om barnets eller den unges særlige behov, herunder med hjælp og støtte efter denne lov eller anden relevant lovgivning.
3) Barnets plan, jf. § 91, eller ungeplanen, jf. § 108, og en beskrivelse af den støtte og de initiativer, som er påtænkt for det kommende barn, barnet eller den unge og barnets eller den unges familie under anbringelsen uden for hjemmet og i tiden derefter, og formålet hermed.
4) Barnets eller den unges holdning til den påtænkte indsats.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer, at en eventuel forældrehandleplan eller begrundelse for fravær heraf, udarbejdet i henhold til § 77, skal vedlægges kommunalbestyrelsens indstilling til børne- og ungeudvalget ved anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Er der udarbejdet en plan til forældrene efter § 77, stk. 1, eller en begrundelse efter § 77, stk. 3, skal denne vedlægges indstillingen til børne- og ungeudvalget.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer kravene til kommunalbestyrelsens indstilling til børne- og ungeudvalget, når anbringelse overvejes. Afsnittet sikrer, at der gives en begrundet forklaring, hvis søskende under 15 år ikke også anbringes, og at der beskrives, hvilken støtte søskende og familie får.

 Stk. 3. Hvis indstillingen efter stk. 1 er begrundet helt eller delvis i omsorgssvigt, vold eller overgreb og forvaltningen ikke påtænker at indstille til børne- og ungeudvalget, at barnets eller den unges søskende i husstanden under 15 år anbringes uden for hjemmet, skal indstillingen indeholde en begrundelse herfor. Begrundelsen skal indeholde en beskrivelse af, hvilken støtte som igangsættes for barnets søskende og familien.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer børne- og ungeudvalgets pligt til at underrette Ankestyrelsen, hvis der er bekymring for, at søskende under 15 år ikke får tilstrækkelig hjælp og støtte, når de ikke anbringes, selvom det er begrundet i omsorgssvigt, vold eller overgreb.

 Stk. 4. Finder børne- og ungeudvalget, at begrundelsen for ikke at anbringe én eller flere søskende under 15 år giver anledning til bekymring for, om konkrete søskende får tilstrækkelig hjælp og støtte, skal børne- og ungeudvalget underrette Ankestyrelsen.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens ansvar for at vælge et konkret anbringelsessted for et barn eller en ung, der skal anbringes uden for hjemmet, og indgår i kapitel 5, som handler om anbringelse. Afsnittet sikrer, at valget af anbringelsessted sker i overensstemmelse med barnets eller den unges individuelle plan eller forbedringsforløb.

 § 52. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om valg af konkret anbringelsessted i overensstemmelse med barnets plan, jf. § 91 i denne lov, ungeplanen, jf. § 108 i denne lov, eller forbedringsforløbet, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, "Anbringelse", og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at vælge et anbringelsessted, der bedst imødekommer barnets eller den unges behov, herunder behov relateret til funktionsnedsættelse, mulighed for stabile voksenrelationer og skolegang.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal vælge det anbringelsessted, som bedst kan imødekomme barnets eller den unges behov, herunder eventuelle behov som følge af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne hos barnet eller den unge. Kommunalbestyrelsen skal lægge vægt på anbringelsesstedets mulighed for at tilbyde nære og stabile voksenrelationer og herunder vurdere, om en anbringelse i en plejefamilie, jf. § 43, stk. 1, nr. 1-4, er mest hensigtsmæssig. Kommunalbestyrelsen skal endvidere lægge vægt på hensynet til barnets eller den unges skolegang, herunder hensynet til at undgå skoleskift, medmindre hensynet til barnets eller den unges behov taler imod dette.


Kapitel 5, § 52, stk. 3 – Valg af anbringelsessted for søskende

 Stk. 3. Har barnet eller den unge søskende, der er anbragt uden for hjemmet, skal kommunalbestyrelsen vælge samme anbringelsessted, medmindre de øvrige søskendes eller barnets eller den unges behov eller andre væsentlige forhold taler imod dette.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at vurdere behov for specialundervisning og specialpædagogisk bistand, når et barn eller en ung anbringes på et børne- og ungehjem i en anden kommune end den anbringende kommune.

 Stk. 4. Samtidig med valg af anbringelsessted skal kommunalbestyrelsen tage stilling til barnets eller den unges skolegang. I de tilfælde, hvor kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om anbringelse af et barn eller en ung på et børne- og ungehjem i en anden kommune, skal der forud herfor foretages en vurdering af barnets eller den unges eventuelle behov for specialundervisning og anden specialpædagogisk bistand efter § 12, stk. 2, i folkeskoleloven.


Kommunalbestyrelsens opgaver i forbindelse med anbringelsen, herunder valg og koordinering af anbringelsessted.

 Stk. 5. Er anbringelsesstedet beliggende i en anden kommune end den kommune, der har truffet afgørelse om anbringelse af barnet eller den unge, skal kommunalbestyrelsen forud for anbringelsen orientere den kommune, hvor anbringelsesstedet er beliggende, om anbringelsen.


Kapitel 5, afsnit om anbringelse uden for hjemmet, specifikt under punktet "Støtteperson og venskabsfamilie", som omhandler kommunens pligt til at sikre støtte fra netværket under anbringelsen.

 § 53. Kommunalbestyrelsen skal så vidt muligt inden en anbringelse hjælpe barnet eller den unge med at finde en person i barnets eller den unges familie eller netværk, som kan udpeges til at være dennes støtteperson under anbringelsen, jf. dog § 54.


Kapitel 5, § 53, stk. 2 – om kommunalbestyrelsens opgave med at hjælpe barnet eller den unge med at finde en støtteperson fra netværket eller via civilsamfundsorganisation, hvis det ikke er muligt at finde en inden anbringelsen.

 Stk. 2. Er det ikke muligt forud for anbringelsen at finde en person efter stk. 1, kan kommunalbestyrelsen i samarbejde med en civilsamfundsorganisation hjælpe barnet eller den unge med at finde en person uden for barnets eller den unges familie eller netværk, som kan udpeges til at være dennes støtteperson under anbringelsen.


Kapitel 5, § 53 om støtteperson for barnet eller den unge under anbringelse

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan efter behov dække støttepersonens udgifter til telefon, transport og lign.


Kapitel 5, § 54 handler om kommunalbestyrelsens pligt til at hjælpe barnet eller den unge med at finde en støtteperson eller venskabsfamilie før anbringelse på et børne- og ungehjem eller lignende anbringelsessted, som en del af indsatsen for at sikre kontinuitet og stabile relationer under anbringelsen.

 § 54. Kommunalbestyrelsen skal så vidt muligt inden en anbringelse på et børne- og ungehjem m.v., jf. § 43, stk. 1, nr. 5-7, hjælpe barnet eller den unge med at finde en støtteperson efter § 53 eller en familie i barnets eller den unges familie eller netværk, som kan udpeges til at være dennes venskabsfamilie under anbringelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens opgave med at hjælpe det anbragte barn eller den unge med at finde en venskabsfamilie, hvis det ikke umiddelbart er muligt at finde en passende familie i barnets eller den unges eget netværk.

 Stk. 2. Er det ikke muligt forud for anbringelsen at finde en familie efter stk. 1, kan kommunalbestyrelsen i samarbejde med en civilsamfundsorganisation hjælpe barnet eller den unge med at finde en familie uden for barnets eller den unges familie eller netværk, som kan udpeges til at være dennes venskabsfamilie under anbringelsen.


Kapitel 5, § 54 – Regler om, at kommunalbestyrelsen kan hjælpe barnet eller den unge med at finde en venskabsfamilie under anbringelsen og dække familiens udgifter til bl.a. telefon og transport.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan efter behov dække venskabsfamiliens udgifter til telefon, transport og lign.


Kapitel 5, afsnittet om anbringelse, specifikt under punktet "Anbringelse i en plejefamilie", som behandler regler for valg af plejefamilietype og -familie i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet.

 § 55. Ved anbringelse af et barn eller en ung i en plejefamilie skal kommunalbestyrelsen vælge den plejefamilietype efter §§ 57 eller 58 og den konkrete plejefamilie, der imødekommer barnets eller den unges behov for støtte, herunder eventuelle behov som følge af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne hos barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at sikre, at plejefamilier modtager nødvendig efteruddannelse, supervision og rådgivning, når et barn eller en ung er anbragt i en plejefamilie efter § 43, stk. 1, nr. 1-4.

 § 56. Når der er truffet afgørelse om at anbringe et barn eller en ung i en plejefamilie, jf. § 43, stk. 1, nr. 1-4, skal kommunalbestyrelsen sørge for, at plejefamilien under anbringelsen løbende gennemfører den fornødne efteruddannelse, og sikre, at plejefamilien modtager den fornødne supervision, rådgivning og vejledning i overensstemmelse med opgavens omfang.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, "Anbringelse", og præciserer kravene til den intensive støtte, som en plejefamilie skal modtage i det første år efter anbringelse af et barn eller en ung. Det er en del af § 56, der handler om kommunalbestyrelsens ansvar for at sikre, at plejefamilien får den fornødne supervision, rådgivning og efteruddannelse under anbringelsen.

 Stk. 2. Støtten til plejefamilien efter stk. 1 skal være intensiv i det første år, plejefamilien har barnet eller den unge anbragt hos sig. Den intensive støtte skal som udgangspunkt være påbegyndt inden for anbringelsens første halve år, medmindre særlige hensyn til barnet eller den unge taler imod dette. I de tilfælde skal opstartsforløbet senest være gennemført inden for 1 år fra anbringelsestidspunktet.


Kapitel 5, § 56 om støtte til plejefamilier ved anbringelse af børn og unge, hvor stk. 3 sikrer, at støtten ydes af en anden person end den, der forhandler økonomiske vilkår med plejefamilien, for at undgå interessekonflikter.

 Stk. 3. Støtten til plejefamilien efter stk. 1 skal ydes af en anden person end den, der aftaler honorering og andre vilkår med plejefamilien.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og mere specifikt en del af paragraffen om anbringelse i plejefamilie, hvor der fastsættes regler for den støtte og opfølgning, som plejefamilier skal modtage.

 Stk. 4. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om supervision, rådgivning, vejledning og efteruddannelse af plejefamilier jf. § 43, stk. 1, nr. 1-4, om omfanget af den intensive støtte i begyndelsen af en anbringelse, om plejefamiliernes pligt til at modtage den intensive støtte og om gennemførelse af kursus.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer de typer af plejefamilier, et barn eller en ung kan anbringes i, herunder almindelige, forstærkede og specialiserede plejefamilier, som er godkendt efter deres evne til at imødekomme barnets eller den unges støttebehov.

 § 57. Et barn eller en ung kan anbringes i en netværksplejefamilie, jf. § 58, eller i en af følgende plejefamilietyper:
1) Almene plejefamilier: Familier, der er godkendt til at varetage omsorg og sikre udvikling og trivsel for børn og unge med lette til moderate støttebehov.
2) Forstærkede plejefamilier: Familier, der er godkendt til at varetage omsorg og sikre udvikling og trivsel for børn og unge med moderate til svære støttebehov.
3) Specialiserede plejefamilier: Familier, der er godkendt til at varetage omsorg og sikre udvikling og trivsel for børn og unge med svære støttebehov.


Netværksplejefamilier er en type plejefamilie, hvor godkendelsen sker specifikt for et enkelt barn eller en ung, som skal anbringes uden for hjemmet, og godkendelsen foretages af den kommunalbestyrelse, der træffer anbringelsesafgørelsen.

 § 58. En netværksplejefamilie skal være godkendt som konkret egnet i forhold til et bestemt barn eller en bestemt ung af kommunalbestyrelsen i den kommune, der træffer afgørelse om at anbringe barnet eller den unge.


Dette afsnit omhandler godkendelse og støtte til netværksplejefamilier, som er en særlig form for plejefamilie, der godkendes i forhold til et specifikt barn eller en ung.

 Stk. 2. Den kommunalbestyrelse, der godkender netværksplejefamilien, skal i forbindelse med godkendelsen tilbyde plejefamilien et grundkursus i at være plejefamilie.


Dette afsnit omhandler godkendelse af netværksplejefamilier og fastslår, at afgørelser herom ikke kan klages til en anden administrativ myndighed.

 Stk. 3. Afgørelse om godkendelse som netværksplejefamilie for et bestemt barn eller en bestemt ung kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit omhandler godkendelse af netværksplejefamilier og indeholder særlige regler for, hvornår en familie, der tidligere har haft et barn midlertidigt placeret efter adoptionsloven, kan godkendes som netværksplejefamilie, hvis en adoption ikke gennemføres.

 Stk. 4. En familie, der har haft et barn midlertidigt placeret efter § 32 a i adoptionsloven, kan godkendes som netværksplejefamilie for barnet, hvis retten ophæver Ankestyrelsens afgørelse om adoption efter § 9 i adoptionsloven.


Dette afsnit omhandler reglerne for godkendelse og uddannelse af netværksplejefamilier, som er en særlig form for plejefamilie, der godkendes i forhold til et specifikt barn eller en ung.

 Stk. 5. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om godkendelse af og grundkursus til netværksplejefamilier.


Netværksplejefamilier, der er godkendt til at modtage et barn eller en ung, har ret til økonomisk støtte fra kommunalbestyrelsen til dækning af øvrige og ekstraordinære omkostninger samt mulig hjælp til tabt arbejdsfortjeneste.

 § 59. Den kommunalbestyrelse, der har godkendt netværksplejefamilien efter § 58, stk. 1, skal ud over godtgørelse for kost og logi, jf. § 197, dække netværksplejefamiliens øvrige og ekstraordinære omkostninger ved at have barnet eller den unge boende. Op til 20.000 kr. pr. barn eller ung årligt kan dækkes som øvrige omkostninger uden forevisning af dokumentation. Netværksplejefamilier kan efter en konkret vurdering desuden få hel eller delvis hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste.


Netværksplejefamilier kan fravælge den økonomiske kompensation, som ellers tilbydes for omkostninger ved at have et barn eller en ung boende hos dem.

 Stk. 2. Netværksplejefamilien kan frabede sig kompensation efter stk. 1.


Regler om dækning af netværksplejefamiliens omkostninger og tabt arbejdsfortjeneste samt mulighed for at klage til Ankestyrelsen.

 Stk. 3. Afgørelser om dækning af øvrige og ekstraordinære omkostninger og om dækning af tabt arbejdsfortjeneste kan påklages til Ankestyrelsen efter reglerne i kapitel 10 i lov om retssikkerhed og administration på det sociale område.


Dette afsnit indgår i kapitel 5 om anbringelse og omhandler økonomisk støtte til netværksplejefamilier, herunder dækning af omkostninger og tabt arbejdsfortjeneste, samt regler for pensionsbidrag.

 Stk. 4. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om dækning af netværksplejefamiliers omkostninger ved at have et barn eller en ung boende og om beregning og regulering af tabt arbejdsfortjeneste til netværksplejefamilier. Social- og boligministeren kan herunder fastsætte nærmere regler om beregning og indbetaling af bidrag til pensionsordning og efter forhandling med beskæftigelsesministeren og indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspension regler om betaling, indberetning og tilbagebetaling af ATP-bidrag.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer barnets og den unges ret til omsorg, tryghed, beskyttelse og inddragelse i forbindelse med modtagelse af særlig støtte.

 § 5. Børn og unge med behov for særlig støtte, herunder børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, har ret til omsorg, tryghed, beskyttelse og inddragelse for at opnå mulighed for udvikling, læring, sundhed og trivsel og har ret til at udvikle sig i gode sociale fællesskaber.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer barnets og den unges ret til indflydelse på anliggender, der vedrører dem, som en del af deres grundlæggende rettigheder i forhold til hjælp og støtte efter loven.

 Stk. 2. Børn og unge med behov for særlig støtte, herunder børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, har ret til indflydelse på de forhold, som vedrører dem.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser. Det er en del af § 5, stk. 3, der specifikt beskriver, hvordan barnets eller den unges holdning og synspunkter skal inddrages i beslutningsprocessen vedrørende deres forhold, herunder muligheden for at afholde samtaler uden forældres samtykke eller tilstedeværelse, når det er i barnets eller den unges bedste.

 Stk. 3. Barnets eller den unges holdning og synspunkter skal tilvejebringes og inddrages løbende ved samtaler og anden direkte kontakt, inden der træffes beslutninger eller afgørelser efter loven om barnets eller den unges forhold. Inddragelse og samtaler kan finde sted uden samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og uden dennes tilstedeværelse, når hensynet til barnets eller den unges bedste taler herfor.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser. Det sætter fokus på barnets ret til at blive hørt og inddraget i sager, der vedrører det, og specificerer undtagelser hertil, når barnets eller den unges alder eller andre forhold gør direkte kontakt upassende.

 Stk. 4. Kravet om samtaler og anden direkte kontakt i stk. 3 kan i helt særlige tilfælde helt eller delvis fraviges, hvis barnets eller den unges alder eller andre forhold i afgørende grad taler imod det. Barnets eller den unges holdning og synspunkter skal i disse tilfælde tilvejebringes på anden vis.


Kapitel 5, afsnit om netværksplejefamilier, der omhandler særlige former for anbringelse og støtte til plejefamilier uden for det almindelige plejefamilieordning.

 § 60. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde den fornødne faglige støtte til netværksplejefamilier i overensstemmelse med plejeopgavens omfang.


Dette afsnit omhandler reglerne for netværksplejefamilier, herunder godkendelse, støtte og økonomisk dækning, og indgår i kapitel 5 om anbringelse af børn og unge uden for hjemmet.

 Stk. 2. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om faglig støtte til netværksplejefamilier.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer betingelserne for anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner som led i den socialpædagogiske behandling, når der er risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges sundhed eller udvikling.

 § 61. Børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om, at et barn eller en ung mellem 12 og 17 år skal anbringes, jf. §§ 46 eller 47, på en delvis lukket døgninstitution eller en delvis lukket afdeling på en døgninstitution, når det er afgørende for den socialpædagogiske behandling at kunne aflåse yderdøre og vinduer i perioder eller at kunne fastholde barnet eller den unge fysisk. Der skal endvidere være risiko for, at barnets eller den unges sundhed eller udvikling lider alvorlig skade på grund af følgende:
1) Kriminel adfærd hos barnet eller den unge.
2) Misbrugsproblemer hos barnet eller den unge.
3) Andre adfærds- eller tilpasningsproblemer hos barnet eller den unge.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer ministerens beføjelser til at fastsætte nærmere regler for anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner, herunder muligheden for at anbringe børn under 12 år i særlige situationer.

 Stk. 2. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om anvendelsen af og forholdene under en anbringelse på delvis lukkede døgninstitutioner og delvis lukkede afdelinger på døgninstitutioner. Social- og boligministeren kan endvidere fastsætte regler om, at børne- og ungeudvalget i særlige situationer kan træffe afgørelse om at anbringe et barn, der er yngre end 12 år, på en delvis lukket døgninstitution eller en delvis lukket afdeling på en døgninstitution.


Dette afsnit indgår i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge, og præciserer de betingelser, under hvilke børne- og ungeudvalget kan beslutte at anbringe et barn eller en ung på en sikret døgninstitution, når der er tale om alvorlig risiko for selvskade eller skade på andre, eller når der er behov for en indledende iagttagelsesperiode eller et længerevarende behandlingsforløb.

 § 62. Børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om, at et barn eller en ung mellem 12 og 17 år skal anbringes, jf. § 46 eller § 47, på en sikret døgninstitution, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
1) Det er absolut påkrævet for at afværge, at barnet eller den unge skader sig selv eller andre, og risikoen for skade kan ikke på forsvarlig måde afværges ved andre mere lempelige forholdsregler.
2) Det er i en indledende iagttagelsesperiode absolut påkrævet for at tilvejebringe et grundlag for den videre socialpædagogiske behandling.
3) Det fastslås på baggrund af den indledende iagttagelsesperiode efter nr. 2, at det er absolut påkrævet, at der iværksættes et længerevarende behandlingsforløb på en sikret afdeling eller døgninstitution.


Dette afsnit omhandler særlige betingelser for anbringelse af børn og unge mellem 12 og 17 år på sikrede døgninstitutioner, herunder når anbringelsen sker som alternativ til frihedsberøvelse eller som led i strafudmåling, og er en del af kapitel 5, som vedrører anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Et barn eller en ung mellem 12 og 17 år kan endvidere anbringes på en sikret døgninstitution, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
1) Opholdet træder i stedet for varetægtsfængsling, jf. § 765 i retsplejeloven.
2) Opholdet er led i en afsoning, jf. § 78, stk. 1, i lov om fuldbyrdelse af straf m.v., og betingelserne i stk. 1, nr. 1, 2 eller 3, er samtidig opfyldt.
3) Opholdet er led i en idømt foranstaltning, jf. § 74 a i straffeloven.
4) Barnet eller den unge under 15 år er frihedsberøvet i medfør af udlændingelovens § 36 eller hjemrejselovens § 16.
5) Der er truffet afgørelse af børne- og ungeudvalget efter udlændingelovens kapitel 9 b.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og specifikt § 62, som vedrører anbringelse på sikrede døgninstitutioner. Afsnittet beskriver undtagelsesbeføjelser for ledere af åbne døgninstitutioner til at træffe midlertidig beslutning om overførsel til en sikret afdeling, når der er tale om akutte risici for barnets eller den unges sikkerhed.

 Stk. 3. Er betingelserne i stk. 1, nr. 1-3, eller § 16, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet opfyldt for et barn eller en ung, der er fyldt 15 år, og som er anbragt på et børne- og ungehjem, jf. § 43, stk. 1, nr. 6, hvortil der også er knyttet en sikret døgninstitution, kan lederen af den åbne døgninstitution eller dennes stedfortræder, uanset hvilket anbringelsesgrundlag der ligger til grund for anbringelsen, træffe midlertidig beslutning om overførsel af barnet eller den unge til den sikrede døgninstitution. Overførslen kan iværksættes straks. Beslutningen herom skal straks forelægges børne- og ungeudvalget til afgørelse, jf. stk. 1, i den kommune, der har truffet afgørelse om anbringelse.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og specifikt paragraf 62, som vedrører anbringelse på sikrede døgninstitutioner. Afsnittet giver social- og boligministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler for anvendelsen af sådanne institutioner, herunder vilkår for anbringelse og muligheden for at anbringe børn under 12 år i særlige situationer.

 Stk. 4. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om anvendelsen af sikrede døgninstitutioner, herunder om kommunalbestyrelsens adgang til at fastsætte de nærmere rammer og vilkår for den konkrete anbringelse. Ministeren kan endvidere fastsætte nærmere regler om, at børne- og ungeudvalget i særlige situationer kan træffe afgørelse om at anbringe et barn, der er yngre end 12 år, på en sikret døgninstitution.


Dette afsnit omhandler betingelserne for anbringelse af børn og unge på særligt sikrede afdelinger som en særlig form for anbringelse uden for hjemmet, og indgår i kapitel 5 om anbringelse, der specificerer forskellige typer anbringelsessteder og de krav, der stilles til disse.

 § 63. Børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om, at et barn eller en ung mellem 12 og 17 år skal anbringes, jf. §§ 46 eller 47, på en særligt sikret afdeling, hvis følgende betingelser er opfyldt:
1) Der foreligger et grundlag for anbringelse på en sikret døgninstitution efter § 62, stk. 1 eller 2.
2) En anbringelse på en sikret døgninstitution er eller vil ikke være tilstrækkelig, idet barnet eller den unge ved en forudgående særlig voldelig eller psykisk afvigende adfærd har gjort ophold eller fortsat ophold på en sikret døgninstitution uforsvarligt.
3) Der foreligger, hvis barnet eller den unge har en psykisk afvigende adfærd, en skriftlig lægefaglig vurdering af, at barnet eller den unge udviser aktuelle symptomer på psykisk sygdom.


Dette afsnit omhandler betingelserne for anbringelse af børn og unge på særligt sikrede afdelinger, herunder muligheden for, at lederen af en sikret døgninstitution kan træffe en midlertidig beslutning om overførsel til en sådan afdeling, når der er opfyldt særlige krav ifølge loven.

 Stk. 2. Er betingelserne i stk. 1 eller § 17, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet opfyldt for et barn eller en ung, der er fyldt 15 år, kan lederen af en sikret døgninstitution eller dennes stedfortræder, uafhængigt af om der på den sikrede døgninstitution er en særligt sikret afdeling, træffe midlertidig beslutning om overførsel til en særligt sikret afdeling. Beslutningen herom skal straks forelægges børne- og ungeudvalget til afgørelse, jf. stk. 1, i den kommune, der har truffet afgørelse om anbringelse.


Dette afsnit er en del af kapitel 5, der omhandler anbringelse af børn og unge, og specifikt paragraf 63, som vedrører anbringelse på særligt sikrede afdelinger. Afsnittet giver Social- og Boligministeriet beføjelse til at fastsætte nærmere regler for anvendelsen af disse afdelinger, herunder kommunens rolle og forpligtelser i forbindelse med anbringelsen og information til forældremyndighedsindehaveren.

 Stk. 3. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om forholdene på og anvendelsen af særligt sikrede afdelinger, herunder om kommunalbestyrelsens adgang til at fastsætte de nærmere rammer og vilkår for den konkrete anbringelse og om orientering af forældremyndighedsindehaveren.


Kapitel 5, afsnit om anbringelse på sikrede døgninstitutioner og særligt sikrede afdelinger, hvor der fastsættes regler for screening af børn og unge med henblik på psykiatrisk udredning.

 § 64. Kommunalbestyrelsen skal sikre, at alle børn og unge på sikrede institutioner og særligt sikrede afdelinger tilbydes screening med henblik på at få afdækket et eventuelt behov for psykiatrisk udredning. Screeningen forudsætter samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit omhandler reglerne for screening af børns og unges behov for hjælp og støtte, hvor social- og boligministeren har beføjelse til at fastsætte nærmere retningslinjer for, hvordan screeningen skal udføres, herunder af hvem og hvornår.

 Stk. 2. Social- og boligministeren fastsætter nærmere regler om screeningens omfang, herunder hvem der kan udføre den og hvornår den skal udføres.


Dette afsnit omhandler godkendelse af anbringelsessteder for unge i egne værelser, kollegier eller kollegielignende børne- og ungehjem, som er en del af kapitel 5 om anbringelse uden for hjemmet.

 § 65. Egne værelser, kollegier eller kollegielignende børne- og ungehjem, hvor den unge selv råder over sin egen bolig, jf. § 43, stk. 1, nr. 5, skal være godkendt som konkret egnet til den pågældende unge af kommunalbestyrelsen i den kommune, der træffer afgørelse om at anbringe den unge.


Kapitel 5, § 65, stk. 2, om godkendelse af egne værelser, kollegier eller kollegielignende børne- og ungehjem.

 Stk. 2. Afgørelse om godkendelse efter stk. 1 kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit omhandler godkendelse og tilsyn med anbringelsessteder for børn og unge, herunder egne værelser, kollegier og kollegielignende børne- og ungehjem, som er en del af kapitel 5 om anbringelse.

 Stk. 3. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om godkendelse af og tilsyn med egne værelser, kollegier og kollegielignende børne- og ungehjem.


Dette afsnit er en ophævet paragraf i kapitel 5, som omhandler anbringelse af børn og unge uden for hjemmet.

 § 66. (Ophævet)


Dette afsnit omhandler muligheden for at fastlægge en permanent anbringelse uden for hjemmet for børn og unge, der har været anbragt i mindst tre år, og som har udviklet en stærk tilknytning til anbringelsesstedet, så det anses som i barnets eller den unges bedste at forblive der. Afgørelsen træffes af børne- og ungeudvalget og kræver ikke, at de oprindelige anbringelsesgrunde stadig er til stede.

 § 67. Børne- og ungeudvalget kan træffe afgørelse om, at et barn eller en ung, der efter § 46, stk. 1, eller § 47, stk. 1, i denne lov eller efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet har været anbragt uden for hjemmet i mindst 3 år, jf. dog § 50, stk. 7, og § 68, stk. 2, fortsat skal være anbragt uden for hjemmet i en permanent anbringelse, hvis barnet eller den unge har opnået en så stærk tilknytning til anbringelsesstedet, at det på kortere og længere sigt må antages at være af væsentlig betydning for barnets eller den unges bedste at forblive på anbringelsesstedet. Det er ikke et krav, at betingelserne i § 46, stk. 1, eller § 47, stk. 1, i denne lov eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet er opfyldt.


Dette afsnit er en del af kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer, at når en permanent anbringelse er truffet, er der ikke behov for periodisk genbehandling af anbringelsesgrundlaget efter § 50.

 Stk. 2. Når der er truffet afgørelse om en permanent anbringelse efter stk. 1, skal børne- og ungeudvalget ikke træffe afgørelse efter § 50 om opretholdelse af anbringelsen.


Dette afsnit omhandler betingelserne for permanent anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet, herunder kravet om den unges samtykke, når vedkommende er fyldt 15 år.

 Stk. 3. For en ung, der er fyldt 15 år, kan der kun træffes afgørelse om en permanent anbringelse efter stk. 1, hvis den unge samtykker til afgørelsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer de krav, der stilles til kommunalbestyrelsens indstilling til børne- og ungeudvalget ved en afgørelse om permanent anbringelse af et barn eller en ung.

 Stk. 4. Til brug for børne- og ungeudvalgets afgørelse om en permanent anbringelse efter stk. 1 skal kommunalbestyrelsen udarbejde en indstilling, der indeholder følgende:
1) En revideret børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges forhold, jf. § 20 i denne lov eller § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
2) En revideret barnets plan, jf. § 91 i denne lov, eller ungeplan, jf. § 108 i denne lov, eller et revideret forbedringsforløb, jf. §§ 13 eller 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
3) En psykologisk helhedsvurdering af barnets eller den unges tilknytning til anbringelsesstedet foretaget af en autoriseret psykolog.
4) Barnets eller den unges holdning til en permanent anbringelse, jf. § 5, stk. 3.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer barnets ret til at anmode om permanent anbringelse uden for hjemmet, herunder kommunalbestyrelsens forpligtelse til at vurdere sagen og eventuelt udarbejde en indstilling herom.

 § 68. Et barn eller en ung, som er fyldt 10 år, har ret til at anmode kommunalbestyrelsen om at blive permanent anbragt uden for hjemmet efter § 67, stk. 1. Modtager kommunalbestyrelsen en anmodning efter 1. pkt., skal kommunalbestyrelsen vurdere, om der af hensyn til barnets eller den unges bedste skal udarbejdes en indstilling om permanent anbringelse, jf. § 67, stk. 4.


Dette afsnit omhandler muligheden for at træffe afgørelse om permanent anbringelse af et barn eller en ung, selvom anbringelsesperioden er kortere end de 3 år, der ellers kræves, når der er foretaget en indstilling på baggrund af barnets eller den unges egen anmodning.

 Stk. 2. Har kommunalbestyrelsen som følge af en anmodning efter stk. 1 udarbejdet en indstilling om permanent anbringelse, jf. § 67, stk. 4, kan børne- og ungeudvalget træffe afgørelse efter § 67, stk. 1, selv om barnet eller den unge har været anbragt i mindre end 3 år.


Kapitel 6 omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og § 69 indgår i afsnittet om myndighedernes opgaver i forbindelse med adoption. Bestemmelsen specificerer, hvornår kommunalbestyrelsen skal overveje, om et barn eller en ung, der forventes at være anbragt i længere tid, bør gennem adoption få en ny familie.

 § 69. Kommunalbestyrelsen skal i følgende situationer overveje, om hensynet til kontinuitet og stabilitet i barnets eller den unges opvækst taler for, at barnet eller den unge gennem adoption får en ny familie, når det må antages, at barnet eller den unge vil være anbragt i en længere årrække:
1) Ved anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet efter §§ 46, 47 eller 49.
2) Ved fortsat anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet efter § 50.
3) Ved permanent anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet efter § 67.
4) Når Ungdomskriminalitetsnævnet har truffet afgørelse om anbringelse af et barn eller en ung uden for hjemmet efter § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, der omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at overveje adoption for et kommende barn, når en forælder tidligere har mistet forældremyndighed på grund af manglende evne til at passe sit barn.

 Stk. 2. Når en forælder til et barn eller en ung, der er anbragt eller er blevet bortadopteret på grund af manglende forældreevne, venter endnu et barn, skal kommunalbestyrelsen overveje, om hensynet til kontinuitet og stabilitet i det kommende barns opvækst taler for, at dette barn gennem adoption får en ny familie.


Kapitel 2, afsnittet om barnets og den unges rettigheder, principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, hvor der fastsættes regler om barnets og den unges ret til at blive bistået af andre under sagens behandling.

 § 6. Et barn eller en ung, hvis sag behandles efter denne lov, har på ethvert tidspunkt af sagens behandling ret til at lade sig bistå af andre. Kommunalbestyrelsen skal oplyse barnet eller den unge om retten efter 1. pkt.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer undtagelser til barnets eller den unges ret til at lade sig bistå af en valgt person, jf. § 6, stk. 1.

 Stk. 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis myndigheden træffer afgørelse om, at barnets eller den unges interesse i at kunne lade sig bistå bør vige for væsentlige hensyn til offentlige eller private interesser, eller hvor andet er fastsat ved lov. Myndigheden kan endvidere træffe afgørelse om at tilsidesætte barnets eller den unges valg af bisidder, hvis der er bestemte grunde til at antage, at bisidderen vil varetage andre interesser end barnets eller den unges.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser. Bestemmelsen er en del af § 6, der regulerer barnets eller den unges ret til at lade sig bistå af andre, herunder muligheden for, at myndigheden kan udelukke en bisidder fra et møde, hvis det er nødvendigt for at få barnets eller den unges uforbeholdne mening til syne.

 Stk. 3. Myndigheden kan træffe afgørelse om at udelukke en bisidder helt eller delvis fra et møde, hvis det skønnes af betydning for at få barnets eller den unges uforbeholdne mening belyst.


Dette afsnit er en del af kapitel 2 i barnets lov, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser. Bestemmelsen angiver alderskrav og tavshedspligt for en bisidder, der bistår et barn eller en ung i sager efter loven.

 Stk. 4. En bisidder for et barn eller en ung skal være fyldt 15 år og er omfattet af straffelovens § 152 om tavshedspligt.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at indstille adoption, når det vurderes at være i barnets eller den unges bedste, forældrene ikke vil give samtykke, og adoptionen kan gennemføres efter adoptionsloven.

 § 70. Vurderer kommunalbestyrelsen, at adoption af et barn eller en ung vil være bedst for barnet eller den unge, at barnets eller den unges forældre ikke vil give samtykke til adoptionen efter § 7 i adoptionsloven, og at adoptionen vil kunne gennemføres efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven, skal kommunalbestyrelsen indstille til børne- og ungeudvalget, at barnet eller den unge adopteres.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer indholdet af den indstilling, som kommunalbestyrelsen skal udarbejde til børne- og ungeudvalget, når der overvejes adoption af et barn eller en ung uden forældrenes samtykke.

 Stk. 2. En indstilling efter stk. 1 skal navnlig indeholde følgende:
1) Undersøgelsen, jf. §§ 20 eller 26 i denne lov, eller den ungefaglige undersøgelse, jf. § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
2) Barnets plan, jf. § 91 i denne lov, ungeplanen, jf. § 108 i denne lov, eller forbedringsforløbet, jf. § 13 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, hvis en sådan er udarbejdet.
3) En redegørelse for, at betingelserne for adoption uden samtykke efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven er opfyldt.
4) Oplysninger om barnets eller den unges holdning til den påtænkte adoption, jf. § 6, stk. 1 og 3, i adoptionsloven.
5) En redegørelse for kommunalbestyrelsens arbejde med og overvejelser om at hjemgive barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, der omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer indholdet af en indstilling til børne- og ungeudvalget om adoption uden forældrenes samtykke, herunder krav om dokumentation for, at betingelserne for anbringelse uden for hjemmet er opfyldt.

 Stk. 3. En indstilling om adoption i medfør af § 9, stk. 3 eller 4, i adoptionsloven skal endvidere indeholde en redegørelse for, at betingelserne i § 47, stk. 1 og 2, for anbringelse af barnet eller den unge uden for hjemmet er opfyldt.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer kommunalbestyrelsens mulighed for at anmode den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation om rådgivning i forbindelse med overvejelser om adoption uden forældrenes samtykke.

 § 71. Kommunalbestyrelsen kan til brug for overvejelser om adoption efter § 69 og udarbejdelse af en indstilling efter § 70 om adoption uden samtykke efter § 9, stk. 2 eller 4, i adoptionsloven anmode den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation om vejledende rådgivning, jf. § 167.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, der omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer kravene til kommunalbestyrelsens forberedelse af en indstilling til børne- og ungeudvalget om adoption uden forældrenes samtykke, herunder pligten til at hente rådgivning fra den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation.

 Stk. 2. Til brug for udarbejdelsen af en indstilling efter § 70 om adoption uden samtykke efter § 9, stk. 3, i adoptionsloven skal kommunalbestyrelsen søge vejledende rådgivning fra den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation, jf. § 167.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer de forhold, under hvilke den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation kan pålægge en kommunalbestyrelse at modtage generel rådgivning om adoption, især når kommunen ikke tidligere har modtaget sådan rådgivning.

 Stk. 3. Den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation skal pålægge en kommunalbestyrelse at modtage generel rådgivning om adoption, når kommunalbestyrelsen hverken har fået hjælp fra den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation til behandling af en konkret sag om adoption uden samtykke eller har modtaget generel rådgivning om adoption fra den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation. Beslutning om pålæg efter 1. pkt. kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og beskriver procedurerne for, hvordan børne- og ungeudvalget kan indstille en sag til Ankestyrelsen med henblik på at få truffet afgørelse om adoption af et barn eller en ung efter adoptionsloven.

 § 72. Børne- og ungeudvalget kan på baggrund af en indstilling fra kommunalbestyrelsen, jf. § 70, stk. 1, på et møde indstille til Ankestyrelsen, at Ankestyrelsen træffer afgørelse om, at barnet eller den unge adopteres efter § 9, stk. 2-4, i adoptionsloven.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser og adoption, og præciserer procedurer for børne- og ungeudvalgets behandling af en indstilling om adoption af et barn eller en ung.

 Stk. 2. Børne- og ungeudvalget skal inden afgivelse af indstilling efter stk. 1 give barnet eller den unge, barnets eller den unges forældre, forældremyndighedsindehaver eller eventuelle plejeforældre og disse parters eventuelle advokater og bisiddere lejlighed til at udtale sig. Plejeforældre anses alene som parter i sagen, hvis de søger om adoption af barnet eller den unge.


Dette afsnit omhandler procedurer og beslutningsregler i børne- og ungeudvalget ved afgivelse af indstillinger til Ankestyrelsen om adoption af et barn eller en ung efter § 72 i barnets lov, herunder krav til flertal, skriftlighed, begrundelse og formidling af beslutningen til parter, kommunalbestyrelse og Ankestyrelsen.

 Stk. 3. En indstilling efter stk. 1 kan kun vedtages, hvis mindst 4 af udvalgets 5 medlemmer stemmer for indstillingen. Indstillingen skal være skriftlig og begrundet, og den skal meddeles sagens parter, jf. stk. 2, kommunalbestyrelsen og Ankestyrelsen. Er dommeren ikke enig i indstillingen, skal dette tilføres udvalgets protokol, og meddelelsen om indstillingen skal indeholde oplysning om dommerens opfattelse. Hvis indstillingen ikke vedtages, gives skriftlig meddelelse herom til sagens parter, jf. stk. 2, og kommunalbestyrelsen. Meddelelsen skal begrundes, og den skal indeholde oplysning om dommerens opfattelse.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer ministerens beføjelser til at fastsætte regler for behandlingen af indstillinger om adoption, der er afgivet af kommunalbestyrelsen og børne- og ungeudvalget.

 § 73. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om behandlingen af indstillinger efter §§ 70 og 72.


Kapitel 6 – Permanente anbringelser og adoption, afsnit om faglig støtte ved adoption

 § 74. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde faglig støtte til plejefamilier, som ønsker at adoptere et barn eller en ung, som er anbragt i familien. Den faglige støtte skal målrettes situationen før adoptionen.


Dette afsnit indgår i kapitel 6, som omhandler videreførte og permanente anbringelser samt adoption, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at yde faglig støtte til familier, der har adopteret et barn eller en ung, som tidligere har været anbragt i pleje hos dem.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde den fornødne faglige støtte til familier, der har adopteret et barn eller en ung, som tidligere har været anbragt i pleje i familien.


Kapitel 7 omhandler hjælp til barnets forældre, herunder tilbud om støtteperson og forældrehandleplan, når barnet eller den unge er anbragt uden for hjemmet. Dette afsnit indgår i den overordnede ramme for at sikre forældrenes inddragelse og støtte i forbindelse med anbringelsen.

 § 75. Kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om at tilbyde forældremyndighedsindehaveren en støtteperson i forbindelse med barnets eller den unges anbringelse uden for hjemmet, jf. §§ 46 eller 47 i denne lov eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 7, der omhandler hjælp til barnets forældre, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at yde støtte til forældre, mens deres barn eller unge er anbragt uden for hjemmet, for at løse de underliggende problemer og fremme muligheden for genforening eller samvær.

 § 76. Under barnets eller den unges anbringelse uden for hjemmet efter §§ 46 eller 47 i denne lov eller § 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet skal kommunalbestyrelsen træffe afgørelse om støtte til forældrene efter § 32, stk. 1, eller § 75 i denne lov eller efter anden lovgivning. Støtten skal så vidt muligt medvirke til at løse de problemer, som har været årsag til anbringelsen, med henblik på at hjælpe forældrene i at varetage omsorgen for barnet eller den unge ved en eventuel hjemgivelse eller i samvær med barnet eller den unge under anbringelsen.


Kapitel 7 omhandler hjælp til barnets forældre, herunder støtte og planlægning i forbindelse med barnets anbringelse uden for hjemmet. § 77 indgår i dette kapitel og specificerer, at der skal udarbejdes en særskilt plan for støtten til forældrene, når sådan støtte iværksættes.

 § 77. Når kommunalbestyrelsen iværksætter støtte efter §§ 75 eller 76, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en særskilt plan for støtten til forældrene.


Dette afsnit indgår i kapitel 7, som omhandler hjælp til barnets forældre, og præciserer, at en forældrehandleplan skal udarbejdes, når et barn eller en ung anbringes uden forældrenes samtykke på grund af omsorgssvigt eller alvorlige sociale forhold i familien, uanset om forældrene afviser modtagelse af støtte.

 Stk. 2. I forbindelse med en indstilling om anbringelse uden samtykke efter § 47 af et barn eller en ung, der har søskende under 18 år i husstanden, og hvor anbringelsen er begrundet i omsorgssvigt eller andre alvorlige sociale forhold hos forældrene, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en forældrehandleplan efter stk. 1, uanset om forældrene har afvist at modtage støtten efter §§ 75 eller 76.


Dette afsnit indgår i kapitel 7, som omhandler hjælp til barnets forældre, og præciserer undtagelsesmuligheden for kommunalbestyrelsen til ikke at udarbejde en forældrehandleplan, når det vurderes som åbenlyst unødvendigt, samt kravet om at begrundelse herfor skal fremsættes.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen kan i særlige tilfælde, hvor det er åbenlyst unødvendigt, undlade at udarbejde en plan efter stk. 1. Kommunalbestyrelsen skal begrunde, hvorfor der ikke udarbejdes en plan for støtten til forældrene.


Kapitel 7 omhandler hjælp til barnets forældre, herunder støtte og planlægning under barnets anbringelse uden for hjemmet. § 78 beskriver en mulighed for at erstatte den særskilte forældrehandleplan med en helhedsorienteret plan, når forældrene har komplekse problemer og der er behov for koordination af flere indsatser.

 § 78. Kommunalbestyrelsen kan beslutte, at kravet om en særskilt forældrehandleplan for støtte til forældrene, jf. § 77, kan fraviges, og at forældrene i stedet tilbydes en helhedsorienteret plan for en forælder eller begge forældre, jf. § 110, når der er tale om forældre med komplekse og sammensatte problemer, hvor der kan eller skal udarbejdes flere planer for indsatserne for forældrene, og hvor der er et koordinationsbehov forbundet hermed. Forældrene skal give samtykke til, at den særskilte plan erstattes af en helhedsorienteret plan.


Dette afsnit indgår i kapitel 7, som omhandler hjælp til barnets forældre, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at tilbyde revision af en forældrehandleplan eller en helhedsorienteret plan for støtte til forældre, der er udarbejdet i forbindelse med barnets anbringelse uden for hjemmet.

 § 79. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde at revidere en udarbejdet plan for støtten til forældrene efter §§ 77 eller 78, når der er behov for det, jf. dog stk. 2 og 3.


Kapitel 7, § 79, stk. 2: Revision af forældrehandleplan – kommunalbestyrelsen skal tilbyde revision af forældrehandleplanen senest 3 måneder efter barnets eller den unges ophold uden for hjemmet.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal, senest 3 måneder efter at barnet eller den unge har fået ophold uden for hjemmet, tilbyde en revision af forældrehandleplanen eller af relevante dele af den helhedsorienterede plan.


Kapitel 7, § 79, stk. 3 – Revision af forældrehandleplan

 Stk. 3. Har kommunalbestyrelsen foretaget en revision efter stk. 1 eller 2, skal kommunalbestyrelsen herefter med højst 12 måneders mellemrum foretage en vurdering af, om der er behov for at tilbyde en revision af planen eller af relevante dele af den helhedsorienterede plan.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer det overordnede ansvar hos de voksne omkring barnet eller den unge for at sikre dennes bedste og yde nødvendig støtte ud fra en vurdering af baggrunden for støttebehovet.

 § 7. De voksne omkring et barn eller en ung har ansvaret for at sikre barnets eller den unges bedste og give den støtte og hjælp, som barnet eller den unge har behov for, ud fra en vurdering af de årsager, der ligger bag støttebehovet.


Dette afsnit indleder Kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og fastsætter kommunens pligt til at tilbyde særlig støtte til denne målgruppe.

 § 80. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde særlig hjælp og støtte efter dette kapitel til børn og unge under 18 år med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse og deres familier.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer, hvordan hjælpen skal tilrettelægges ud fra barnets/unges perspektiv, i samarbejde med forældre og baseret på individuelle behov og ressourcer, med fokus på læring, udvikling, trivsel og selvstændighed.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal sikre, at hjælp og støtte efter dette kapitel tilrettelægges med afsæt i barnets eller den unges perspektiv og i samarbejde med forældrene ud fra en konkret og individuel vurdering af det enkelte barns, den enkelte unges og den enkelte families ressourcer og behov. Hjælp og støtte skal iværksættes med henblik på at fremme barnets eller den unges læring, udvikling, trivsel og selvstændighed, men kan også iværksættes med henblik på at lette den daglige tilværelse og forbedre livskvaliteten for barnet, den unge eller familien, jf. kapitel 1 og 2.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Afsnittet præciserer, at hjælp og støtte skal tilrettelægges i sammenhæng med andre relevante tilbud og indsatser efter denne lov, lov om social service eller anden gældende lovgivning.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal sikre, at hjælp og støtte til børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse og deres familier efter dette kapitel tilrettelægges i sammenhæng med de øvrige tilbud og indsatser efter denne lov, lov om social service, jf. § 90, stk. 1, i denne lov eller anden relevant lovgivning.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer kommunens pligt til at tilbyde gratis rådgivning, undersøgelse og behandling for denne målgruppe.

 § 81. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde gratis rådgivning, undersøgelse og behandling af børn og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne og deres familier.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer de rådgivningstilbud, kommunalbestyrelsen skal yde i forbindelse med valg og brug af hjælpemidler og forbrugsgoder.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde rådgivning om valg af hjælpemidler og forbrugsgoder samt instruktion i brugen heraf, jf. § 90, stk. 1, nr. 4 og 5.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer, hvordan rådgivning skal tilbydes og koordineres med andre indsatser.

 Stk. 3. Rådgivningen efter stk. 1 og 2 kan gives særskilt eller i forbindelse med anden hjælp efter denne eller anden lovgivning. Kommunalbestyrelsen skal i forbindelse med rådgivningen være opmærksom på, om den enkelte har behov for anden form for hjælp efter denne eller anden lovgivning, jf. § 80, stk. 3.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at etablere en særlig familievejlederordning for pårørende til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen skal etablere en særlig familievejlederordning for familier med børn og unge under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne. Vejledningen skal tilbydes, inden for 3 måneder efter at kommunalbestyrelsen har fået kendskab til, at funktionsnedsættelsen er konstateret.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Bestemmelsen indgår i § 81, der vedrører rådgivning, vejledning, undersøgelse og behandling, og præciserer, at social- og boligministeren har beføjelse til at fastsætte nærmere regler om den særlige familievejlederordning, som kommunen skal etablere for familier med børn og unge med betydelig og varigt nedsat funktionsevne.

 Stk. 5. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om familievejlederordningen, jf. stk. 4.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer de typer af hjælp, kommunalbestyrelsen skal træffe afgørelse om for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 § 82. Kommunalbestyrelsen skal til børn og unge, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har behov for hjælp eller særlig støtte, træffe afgørelse om hjælp, der kan tilrettelægges
1) som særlige dagtilbud, jf. § 83,
2) som særlige klubtilbud, jf. § 84,
3) helt eller delvis af forældrene i hjemmet som hjemmetræning, jf. § 85, eller
4) i forbindelse med andre tilbud efter denne lov eller efter dagtilbudsloven.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at sikre tilstrækkelige pladser i særlige dagtilbud for børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 § 83. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at der er det nødvendige antal pladser i særlige dagtilbud til børn, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har et særligt behov for støtte, behandling m.v., der ikke kan dækkes gennem ophold i almindelige dagtilbud eller fritidshjem efter dagtilbudsloven.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Bestemmelsen vedrører særlige dagtilbud, hvor kommunalbestyrelsen har pligt til at sørge for tilstrækkelige pladser til børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne. Afsnittet giver social- og boligministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler for forældrebestyrelser samt økonomiske forhold som tilskud og egenbetaling i disse tilbud.

 Stk. 2. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om forældrebestyrelser i særlige dagtilbud og om beregning af tilskud og egenbetaling for ophold i særlige dagtilbud.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at tilbyde særlige klubtilbud til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 § 84. Kommunalbestyrelsen skal sørge for, at der er det nødvendige antal pladser i særlige klubtilbud til større børn og unge, der på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har et særligt behov for støtte, behandling m.v., der ikke kan dækkes gennem deltagelse i et af de tilbud, der er nævnt i §§ 65 og 66 i dagtilbudsloven.


Dette afsnit omhandler reglerne for særlige klubtilbud til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, herunder kommunalbestyrelsens ansvar for at sørge for tilstrækkeligt med pladser i sådanne tilbud.

 Stk. 2. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om beregning af tilskud og egenbetaling for ophold i de særlige klubtilbud.


Dette afsnit omhandler godkendelse af hjemmetræning som en form for støtte til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og indgår i kapitel 8, som har til formål at regulere hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier.

 § 85. Kommunalbestyrelsen godkender efter anmodning fra forældremyndighedsindehaveren, at forældrene helt eller delvis udfører hjemmetræning i hjemmet, jf. § 82, stk. 1, nr. 3, hvis følgende betingelser er opfyldt:
1) Hjemmetræningen fremmer barnets eller den unges tarv og trivsel og imødekommer barnets eller den unges behov.
2) Forældrene er i stand til at udføre opgaverne.
3) Hjemmetræningen sker efter dokumenterbare træningsmetoder.


Dette afsnit er en del af reglerne om hjemmetræning til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og præciserer, at sundhedsfaglige træningselementer, der svarer til specialiseret behandling, ikke må indgå i hjemmetræningen.

 Stk. 2. Sundhedsfaglige træningselementer, som enten er fastlagt som sygehusbehandling eller på anden vis har karakter af specialiseret sundhedsfaglig behandling, kan ikke godkendes som en del af hjemmetræningen.


Dette afsnit omhandler godkendelse af hjemmetræning for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og kræver, at godkendelsen bygger på en børnefaglig undersøgelse samt inddragelse af sundhedsfaglig ekspertise, hvis træningsmetoden indeholder væsentlige sundhedsfaglige elementer.

 Stk. 3. Godkendelse efter stk. 1 skal ske på baggrund af en børnefaglig undersøgelse, jf. §§ 20 og 22. Hvis træningsmetoden indeholder fysiske sundhedsfaglige elementer i et ikke uvæsentligt omfang, skal kommunalbestyrelsen sikre, at afgørelsen om godkendelse af træningsmetoden sker med inddragelse af relevante sundhedsfaglige kompetencer.


Dette afsnit omhandler tilsynet med hjemmetræning, som forældre kan modtage økonomisk støtte til, når de træner et barn eller en ung med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne i hjemmet. Afsnittet beskriver kommunalbestyrelsens pligt til løbende at følge op på, at træningen imødekommer barnets eller den unges behov, og at sundhedsfaglige kompetencer inddrages, hvis træningen indeholder væsentlige sundhedsfaglige elementer.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen fører løbende tilsyn med hjemmetræningen over for barnet eller den unge, herunder at indsatsen tilgodeser barnets eller den unges fysiske, psykiske og sociale behov. Hvis træningsmetoden indeholder fysiske sundhedsfaglige elementer i et ikke uvæsentligt omfang, skal kommunalbestyrelsen sikre, at tilsynet med træningsmetoden sker med inddragelse af relevante sundhedsfaglige kompetencer.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer vilkårene for ydelse af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der forsørger og træner deres barn i hjemmet, herunder afgrænsningen vedrørende hjemmeundervisning.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal yde hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter §§ 87 og 88 til forældre, der forsørger og træner et barn eller en ung under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne i hjemmet, jf. stk. 1. Der kan ikke ydes hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste som følge af hjemmeundervisning af børn efter kapitel 8 i lov om friskoler og private grundskoler m.v., uanset om undervisningen foregår i kombination med hjemmetræning efter stk. 1. Kommunalbestyrelsen skal, hvis den tillægger omfanget af hjemmeundervisningen betydning i forbindelse med en afgørelse om hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste, foretage en konkret vurdering af omfanget af hjemmeundervisningen med afsæt i barnets eller den unges alder og funktionsevne.


Dette afsnit indgår i kapitel 8 om hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at yde praktisk støtte i form af træningsredskaber, kurser og hjælpere ved hjemmetræning, herunder en økonomisk grænse for udgifterne.

 Stk. 6. Kommunalbestyrelsen skal sørge for træningsredskaber, kurser, hjælpere m.v., når forældrene træner et barn eller en ung i hjemmet, jf. stk. 1. Kommunalbestyrelsens udgifter til træningsredskaber, kurser, hjælpere m.v. til det enkelte barn eller den enkelte unge må ikke overstige 684.690 kr. årligt (2023-niveau).


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Afsnittet indgår i paragraffen § 85 om hjemmetræning, hvor der fastsættes regler for, hvordan forældre kan få godkendt og støtte til at udføre træning af deres barn i hjemmet. Stk. 7 giver social- og boligministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler for gennemførelse og styring af hjemmetræningsordningen.

 Stk. 7. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om hjemmetræning, herunder regler om dokumenterbare metoder, godkendelse af hjemmetræning, inddragelse af sundhedsfaglige kompetencer, tilsyn med indsatsen, hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste, brug af sundhedsfaglige træningselementer og træningsredskaber, kurser, hjælpere m.v., herunder rammer for udbetaling af støtte hertil.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og specifikt vedrører det økonomisk støtte til dækning af ekstra udgifter forbundet med børns og unges nedsatte funktionsevne eller kroniske lidelser i hjemmet.

 § 86. Kommunalbestyrelsen skal yde dækning af nødvendige merudgifter ved forsørgelse i hjemmet af et barn eller en ung under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse. Det er en betingelse, at merudgifterne er en konsekvens af den nedsatte funktionsevne eller den indgribende kroniske eller langvarige lidelse og ikke kan dækkes efter andre bestemmelser i denne lov eller anden lovgivning.


Dette afsnit omhandler udmåling af ydelsen ved hjælp til dækning af nødvendige merudgifter for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, som opholder sig i hjemmet.

 Stk. 2. Udmålingen af ydelsen sker på grundlag af de sandsynliggjorte merudgifter for det enkelte barn eller den enkelte unge, herunder merudgifter til individuel befordring og fritidsaktiviteter.


Dette afsnit omhandler betingelserne for ydelse af dækning af nødvendige merudgifter til forsørgelse i hjemmet af børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, herunder den minimale grænse for merudgifter og beregningen af ydelsen.

 Stk. 3. Dækning af de nødvendige merudgifter kan ydes, når de skønnede merudgifter udgør mindst 5.348 kr. pr. år (2023-niveau). Ydelsen fastsættes ud fra de skønnede merudgifter pr. måned og afrundes til nærmeste kronebeløb, der er deleligt med 100.


Dette afsnit omhandler betingelser for ydelse af hjælp til dækning af nødvendige merudgifter ved forsørgelse i hjemmet af børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, herunder krav om, at kommunens anvisninger for pasning følges.

 Stk. 4. Hjælpen efter stk. 1 er betinget af, at kommunalbestyrelsens anvisninger med hensyn til pasning m.v. følges.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Afsnittet vedrører bestemmelser om hjælp til dækning af nødvendige merudgifter ved forsørgelse i hjemmet af et barn eller en ung med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse, og giver social- og boligministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler herfor.

 Stk. 5. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om, hvilke udgifter der kan ydes hjælp til efter stk. 1 og betingelserne herfor.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og specifikt i underafsnittet om økonomisk støtte til dækning af tabt arbejdsfortjeneste.

 § 87. Kommunalbestyrelsen skal yde hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til personer, der i hjemmet forsørger et barn eller en ung under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse. Ydelsen er betinget af, at det er en nødvendig konsekvens af den nedsatte funktionsevne, at barnet eller den unge passes i hjemmet, og at det er mest hensigtsmæssigt, at det er moderen eller faderen, der passer barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer undtagelser fra kravet om hjemmeforsørgelse ved udbetaling af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste, når barnet eller den unge er anbragt uden for hjemmet, men opholder sig på hospitalet.

 Stk. 2. Kravet i stk. 1 om, at barnet eller den unge skal være forsørget i hjemmet, gælder dog ikke børn og unge, som er anbragt uden for hjemmet efter §§ 46 eller 47, i forbindelse med barnets eller den unges hospitalsbesøg. Det er en betingelse, at moderens eller faderens tilstedeværelse på hospitalet er en nødvendig konsekvens af barnets eller den unges funktionsnedsættelse, og at tilstedeværelsen er det mest hensigtsmæssige for barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i reglerne om hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der forsørger et barn eller en ung med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og præciserer beregningen af ydelsen, herunder maksimumsbeløb, pensionsbidrag og fordelingen af ATP-bidrag mellem ydelsesmodtager og kommune.

 Stk. 3. Ydelsen efter stk. 1 fastsættes på baggrund af forælderens tidligere bruttoindtægt, dog højst med et beløb på 34.055 kr. om måneden (2023-niveau). Maksimumsbeløbet reduceres i forhold til den andel, de visiterede timer til tabt arbejdsfortjeneste udgør af den samlede arbejdstid. Bidrag til pensionsordning udgør 10 pct. af bruttoydelsen, dog højst et beløb svarende til det hidtidige arbejdsgiverbidrag. Kommunen indbetaler efter reglerne i lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension ATP-bidrag af hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste. Ydelsesmodtageren skal betale en tredjedel af ATP-bidraget, og kommunen skal betale to tredjedele af bidraget.


Dette afsnit indgår i kapitel 8 om hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier og præciserer ministerens beføjelser til at fastsætte regler for beregning og håndtering af bidrag til pensionsordning ved hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste.

 Stk. 4. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om beregning og regulering af tabt arbejdsfortjeneste efter stk. 3, herunder om beregning og indbetaling af bidrag til pensionsordning, og efter forhandling med beskæftigelsesministeren og efter indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspension regler om betaling, indberetning og tilbagebetaling af ATP-bidrag.


Dette afsnit omhandler særlig supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter § 87, og som bliver arbejdsløse, som en del af støtten til forældre, der forsørger børn med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 § 88. I tilfælde af ledighed skal kommunalbestyrelsen give en særlig supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 87, i op til 3 måneder efter udgangen af den måned, hvor ledigheden indtræffer. Betingelserne for udbetaling af ydelsen er, at personen
1) er arbejdsløshedsforsikret,
2) ikke er berettiget til at modtage dagpenge efter lov om arbejdsløshedsforsikring m.v.,
3) ikke er selvforskyldt ledig,
4) ikke har et rimeligt tilbud om ansættelse i et deltidsarbejde og
5) ikke modtager andre ydelser til forsørgelse efter anden lovgivning.


Kontekst: Denne bestemmelse indgår i kapitel 8 om hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier og præciserer, at den særlige supplerende ydelse efter § 88, stk. 1, ydes uanset modtagerens og ægtefællens økonomiske forhold.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal give den særlige supplerende ydelse uden hensyn til modtagerens og ægtefællens indtægts- og formueforhold.


Dette afsnit indgår i reglerne om økonomisk støtte til forældre, der modtager hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste efter § 87, og omhandler den særlige supplerende ydelse, der kan ydes i op til 3 måneder ved ledighed.

 Stk. 3. Den særlige supplerende ydelse udgør et beløb svarende til højeste dagpengebeløb, jf. § 50, stk. 1, i lov om sygedagpenge. Ydelsen kan dog højst udbetales med et beløb, der udgør 90 pct. af personens arbejdsfortjeneste i det tidligere arbejde.


Kapitel 4, § 88 – Økonomisk støtte til personer, der modtager hjælp efter § 87, i tilfælde af ledighed

 Stk. 4. Den særlige supplerende ydelse nedsættes med det beløb, som den ansatte eventuelt modtager fra arbejdsgiveren eller fra Lønmodtagernes Garantifond i forbindelse med ophør af ansættelsen.


Dette afsnit omhandler betingelserne for ydelsen af en særlig supplerende ydelse til personer, der modtager hjælp efter § 87, og som bliver ledige, herunder regler for ATP-bidrag ved denne ydelse.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal indbetale ATP-bidrag af den særlige supplerende ydelse efter lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension. Ydelsesmodtageren skal betale en tredjedel af ATP-bidraget, og kommunen skal betale to tredjedele af bidraget.


Dette afsnit er en del af reglerne om hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der forsørger et barn med betydelig og varigt nedsat funktionsevne, og omhandler særligt betingelserne for betaling, indberetning og tilbagebetaling af ATP-bidrag i forbindelse med denne ydelse.

 Stk. 6. Social- og boligministeren kan efter forhandling med beskæftigelsesministeren og efter indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspension i en bekendtgørelse fastsætte regler om betaling, indberetning og tilbagebetaling af ATP-bidrag.


Dette afsnit indgår i kapitel 8, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier, og præciserer en konkret ydelse i form af månedlig ledsagelse til unge med betydelig og varigt nedsat funktionsevne.

 § 89. Kommunalbestyrelsen skal tilbyde 15 timers ledsagelse om måneden til børn og unge mellem 12 og 18 år, som ikke kan færdes alene på grund af betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne. Dette gælder dog ikke for børn og unge mellem 12 og 18 år, som er i et døgn- eller støtteophold efter § 32, stk. 1, nr. 6 og 7, eller §§ 46 og 47.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Bestemmelsen vedrører ledsagelse som en støtteydelse til børn og unge mellem 12 og 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og præciserer deres ret til at vælge en ledsager, som kommunen skal godkende og ansætte.

 Stk. 2. Et barn eller en ung, som er berettiget til ledsagelse, har ret til selv at udpege en person til at udføre opgaven. Kommunalbestyrelsen skal godkende og ansætte den udpegede person.


Kapitel 8, § 89 om ledsagelse af børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.

 Stk. 3. Der kan normalt ikke ske ansættelse af personer med en meget nær tilknytning til barnet eller den unge, der er berettiget til ledsagelse.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Bestemmelsen vedrører ledsageordningen, hvor kommunalbestyrelsen tilbyder 15 timers ledsagelse om måneden til børn og unge mellem 12 og 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og præciserer muligheden for at opspare disse timer over en periode på 6 måneder.

 Stk. 4. Barnet eller den unge kan opspare timer inden for en periode på 6 måneder. Kommunalbestyrelsen skal fastsætte retningslinjer herfor.


Dette afsnit omhandler reglerne for dækning af udgifter i forbindelse med ledsageordningen for børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, som har ret til 15 timers ledsagelse om måneden efter § 89.

 Stk. 5. Barnets eller den unges udgifter til ledsagerens befordring og andre aktiviteter med tilknytning til ledsageordningen kan dækkes med et beløb på op til 948 kr. årligt (2022-niveau). Beløbet ydes af kommunalbestyrelsen efter anmodning fra barnet eller den unge.


Dette afsnit er en del af kapitel 8 i barnets lov, som omhandler hjælp og støtte til børn og unge med funktionsnedsættelser og deres familier. Afsnittet vedrører bestemmelser om ledsagelse til børn og unge mellem 12 og 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, og stk. 6 giver social- og boligministeren beføjelse til at fastsætte nærmere regler for ledsageordningen.

 Stk. 6. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere regler om betingelser for ledsageordningen.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer, hvordan kommunalbestyrelsen skal sikre barnets og den unges aktive medvirken i sagsbehandlingen på lige fod med forældrene, herunder med respekt for barnets eller den unges individuelle forhold.

 § 8. Kommunalbestyrelsen skal tilrettelægge sagsbehandlingen således, at barnet eller den unge har mulighed for at medvirke aktivt i forløbet på lige fod med forældrene, jf. § 5, stk. 2 og 3. Tilrettelæggelsen af barnets eller den unges medvirken skal ske med respekt for børns og unges forskellighed og skal bl.a. tage hensyn til det enkelte barns eller den enkelte unges modenhed og ressourcer, herunder eventuel funktionsnedsættelse hos barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer, hvordan kommunalbestyrelsen skal organisere det faglige arbejde omkring barnet eller den unge for at sikre en sammenhængende og overskuelig indsats.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal tilrettelægge arbejdet med det enkelte barn eller den enkelte unge og familien med færrest mulige fagprofessionelle voksne om barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at inddrage barnets eller den unges familie og netværk i sagsbehandlingen.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal i alle sager i relevant omfang overveje, hvordan der kan ske en systematisk inddragelse af barnets eller den unges familie og netværk.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser. Afsnittet præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at sikre, at et barn eller en ung, der ikke har en forældremyndighedsindehaver, får udpeget en egnet person til at påtage sig dette ansvar.

 Stk. 4. Hvis ingen har forældremyndigheden over et barn eller en ung, skal kommunalbestyrelsen i fornødent omfang medvirke til, at der udpeges en egnet indehaver af forældremyndigheden.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser. Afsnittet præciserer kommunalbestyrelsens rolle i forbindelse med udpegning af en egnet forældremyndighedsindehaver, når Familieretshuset anmoder herom i en sag efter forældreansvarslovens § 15 a, stk. 1.

 Stk. 5. Kommunalbestyrelsen skal i fornødent omfang medvirke til, at der udpeges en egnet forældremyndighedsindehaver, når Familieretshuset til brug for behandlingen af en sag efter forældreansvarslovens § 15 a, stk. 1, anmoder kommunalbestyrelsen herom.


Dette afsnit i kapitel 8 omhandler, hvordan bestemmelser fra lov om social service kan anvendes tilsvarende for børn, unge og deres familier, der har behov for hjælp og støtte efter barnets lov, især med fokus på praktisk støtte, hjælpemidler og pleje i hjemmet.

 § 90. Følgende bestemmelser i lov om social service finder tilsvarende anvendelse for børn, unge eller familier omfattet af denne lov, som har behov herfor:
1) § 83 om personlig og praktisk hjælp.
2) § 84, stk. 1, om afløsning og aflastning.
3) § 86, stk. 2, om vedligeholdelsestræning.
4) § 112 om hjælpemidler.
5) § 113 om forbrugsgoder.
6) § 113 b om midlertidige hjælpemidler og forbrugsgoder.
7) § 114 om bilstøtte.
8) § 116 om boligindretning.
9) § 117 om individuel befordring.
10) § 117 a om hjælp og støtte til borgere med en hastigt fremadskridende sygdom, herunder ledsagelse som omfattet af § 89 i denne lov.
11) § 118 om pasning af nærtstående med handicap eller alvorlig sygdom.
12) §§ 119-122 om pasning af nærtstående, som ønsker at dø i eget hjem.


Dette afsnit indgår i kapitel 9, som omhandler barnets plan, og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at vurdere, om der skal udarbejdes en barnets plan, når der træffes afgørelse om støttende indsatser efter § 32, stk. 1, i barnets lov.

 § 91. Kommunalbestyrelsen skal, når der træffes afgørelse om indsatser efter § 32, stk. 1, tage stilling til, om der skal udarbejdes en barnets plan, jf. dog § 108. Planen skal i givet fald foreligge, senest 3 måneder efter at der er truffet afgørelse om en indsats.


Dette afsnit indgår i kapitel 9, som omhandler barnets plan, og præciserer kravene til udarbejdelse af en barnets plan i forbindelse med anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal udarbejde en barnets plan, når der træffes afgørelse om anbringelse uden for hjemmet efter §§ 46 eller 47. Planen skal foreligge, senest 3 måneder efter at der er truffet afgørelse om anbringelse. Sker anbringelsen uden samtykke efter § 47, skal planen dog foreligge, inden der træffes afgørelse om anbringelse, jf. § 51, stk. 1, nr. 3.


Dette afsnit er en del af kapitel 9, som omhandler barnets plan, og præciserer, at der kan udarbejdes én fælles plan for flere børn i samme familie, så længe planen tager højde for hvert barns individuelle behov og forhold.

 Stk. 3. Der kan udarbejdes én samlet barnets plan for flere børn i familien. Den samlede barnets plan skal i så fald tage højde for børnenes individuelle forhold.


Dette afsnit indgår i kapitel 9, som omhandler udarbejdelsen og indholdet af barnets plan, der skal tage udgangspunkt i den valgte indsats eller anbringelse efter lovens regler om støtte og anbringelse uden for hjemmet.

 § 92. Barnets plan, jf. § 91, skal indeholde konkrete mål for barnets eller den unges trivsel og udvikling i overensstemmelse med det overordnede formål med indsatsen eller anbringelsen efter § 32, stk. 3, § 46, stk. 1, eller § 47, stk. 2. Planen skal så vidt muligt udarbejdes i samarbejde med barnet eller den unge og forældremyndighedsindehaveren. De konkrete mål skal afspejle det enkelte barns eller den enkelte unges ønsker og behov, og kommunalbestyrelsen skal inddrage barnet eller den unge og forældrene i formuleringen af målene.


Kapitel 9, § 92, stk. 2, i barnets lov, som omhandler indholdet og udarbejdelsen af barnets plan i forbindelse med indsatser eller anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Barnets plan skal tage udgangspunkt i den valgte indsats eller anbringelse. Er der foretaget en afdækning eller børnefaglig undersøgelse af barnets eller den unges behov efter §§ 19 eller 20, skal barnets plan desuden tage udgangspunkt i resultaterne heraf.


Dette afsnit er en del af kapitel 9, som omhandler barnets plan, og præciserer, at planen i tilfælde af anbringelse uden for hjemmet skal indeholde oplysninger om den støtte, der skal ydes til familien under anbringelsen og efter hjemgivelsen.

 Stk. 3. I sager om anbringelse uden for hjemmet efter §§ 46 og 47 skal barnets plan angive, hvilke former for støtte der skal iværksættes for familien, i forbindelse med at barnet eller den unge er anbragt uden for hjemmet og i tiden efter barnets eller den unges hjemgivelse.


Kapitel 9 omhandler barnets plan, som skal udarbejdes ved afgørelse om støttende indsatser eller anbringelse uden for hjemmet, og har til formål at sikre barnets trivsel og udvikling gennem konkrete mål og samarbejde med barnet og forældrene. § 93 indgår i denne sammenhæng ved at give kommunalbestyrelsen mulighed for at erstatte forældre-relaterede dele af barnets plan med en helhedsorienteret plan, når det bedre dækker komplekse familiemæssige behov.

 § 93. Kommunalbestyrelsen kan tilbyde, at de elementer af barnets plan, jf. § 92, der vedrører forældrene, erstattes af en helhedsorienteret plan, jf. § 110.


Kapitel 9, "Barnets plan", som omhandler udarbejdelse, indhold og anvendelse af planer for børn og unge, der modtager støtte eller er anbragt uden for hjemmet.

 § 94. Når et barn eller en ung anbringes på et anbringelsessted efter § 43 eller visiteres til et behandlingstilbud for personer med et stofmisbrug efter § 33 og der er udarbejdet en barnets plan efter § 91 eller en helhedsorienteret plan efter § 110, skal relevante dele af barnets plan eller den helhedsorienterede plan udleveres til tilbuddet.


Kapitel 10 omhandler opfølgning og opgaver under anbringelsen, og § 95 indleder afsnittet om løbende opfølgning, der sikrer, at indsatsen fortsat imødekommer barnets eller den unges behov.

 § 95. Kommunalbestyrelsen skal løbende følge op på barnets eller den unges trivsel og udvikling eller de kommende forældres forhold, når der er iværksat en indsats efter §§ 32, 46, 47, 114-116 og 120 i denne lov eller et forbedringsforløb efter §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, "Opfølgning og opgaver under anbringelsen", og præciserer tidsmæssige rammer for den første løbende opfølgning på en igangsat indsats efter barnets lov, herunder støttende indsatser eller anbringelse uden for hjemmet.

 Stk. 2. Opfølgningen efter stk. 1 skal første gang finde sted på det tidligste af følgende tidspunkter:
1) Når afdækningen eller undersøgelsen, som er foretaget sideløbende med en støttende indsats efter § 32, stk. 4, eller en anbringelse efter §§ 46 eller 143, af barnets eller den unges behov efter §§ 19, 20, 25 eller 26 er afsluttet.
2) 3 måneder efter iværksættelse af indsatsen.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, "Opfølgning og opgaver under anbringelsen", og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til at træffe en beslutning om den fremtidige opfølgning på støtteindsatser eller anbringelse efter den første opfølgning, herunder at inddrage barnets eller den unges ønsker og behov samt at begrunde beslutningen over for barnet eller den unge og forældrene.

 Stk. 3. Kommunalbestyrelsen skal i forbindelse med den første opfølgning træffe beslutning om den fremadrettede tilrettelæggelse af opfølgningen. Kommunalbestyrelsens beslutning skal afspejle forholdene i den konkrete sag, og barnets eller den unges ønsker og behov skal inddrages. Kommunalbestyrelsen skal begrunde sin beslutning over for barnet eller den unge og forældrene.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, "Opfølgning og opgaver under anbringelsen", og præciserer kommunalbestyrelsens pligt til løbende at vurdere og justere indsatsen for børn og unge, herunder behov for yderligere afdækning, undersøgelse eller opdatering af planer, som barnets plan, ungeplanen eller helhedsorienteret plan, i takt med den løbende opfølgning under en igangværende indsats eller anbringelse.

 Stk. 4. Kommunalbestyrelsen skal i forbindelse med den løbende opfølgning vurdere, om indsatsen skal justeres, eller om der er behov for yderligere afdækning eller undersøgelse af barnets eller den unges behov, jf. §§ 19, 20, 25 eller 26. Kommunalbestyrelsen skal desuden løbende tage stilling til tilrettelæggelsen af opfølgningen og vurdere, om der er behov for at udarbejde eller revidere barnets plan, jf. § 91 i denne lov, eller ungeplanen, jf. § 108 i denne lov, eller revidere relevante dele af den helhedsorienterede plan, jf. § 110 i denne lov, eller et forbedringsforløb, jf. §§ 13 og 14 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, som omhandler opfølgning og opgaver under anbringelsen, og præciserer, at den løbende opfølgning på barnets eller den unges trivsel og udvikling skal omfatte en vurdering af, om der er relevante forhold ud over dem, der fremgår af den gældende plan, og at sådanne forhold skal inddrages i en revideret plan.

 Stk. 5. Vurderingen, jf. stk. 4, skal omfatte en stillingtagen til, hvorvidt andre forhold end dem, der fremgår af planen, jf. §§ 92, 109 eller 110 i denne lov eller § 13, stk. 1, i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet, er relevante. I givet fald skal disse forhold indgå i en revideret barnets plan, ungeplan, den helhedsorienterede plan eller det reviderede forbedringsforløb.


Dette afsnit omhandler kravene til inddragelse af barnet eller den unge og forældrene ved revision af barnets plan, ungeplanen eller dele af en helhedsorienteret plan, herunder betingelser for samtykke.

 Stk. 6. Beslutning om revision af barnets plan, ungeplanen eller relevante dele af en helhedsorienteret plan skal ske med inddragelse af barnet eller den unge og forældrene og så vidt muligt med samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15 år.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, som omhandler opfølgning og opgaver under anbringelse af børn og unge, og præciserer, hvordan den løbende opfølgning skal foregå i forbindelse med tilsyn og kontakt til forældre, når et barn eller en ung er anbragt uden for hjemmet.

 § 96. Er barnet eller den unge anbragt uden for hjemmet efter §§ 46 eller 47, skal den løbende opfølgning efter § 95 ses i sammenhæng med det løbende tilsyn med barnet eller den unge, jf. § 156, stk. 2 og 5, og ske efter kontakt med forældremyndighedsindehaveren.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, som omhandler opfølgning og opgaver under anbringelsen af børn og unge, og præciserer, at revision af barnets plan eller ungeplan under anbringelse skal baseres på resultaterne af den børnefaglige eller ungefaglige undersøgelse.

 Stk. 2. Er barnet eller den unge anbragt uden for hjemmet, skal vurderingen af behovet for revision af barnets plan eller ungeplanen eller relevante dele af den helhedsorienterede plan eller forbedringsforløbet, jf. § 95, stk. 4 og 5, ske med udgangspunkt i resultatet af den børnefaglige undersøgelse, jf. § 20 i denne lov, eller den ungefaglige undersøgelse efter § 31 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.


Kapitel 10, Opfølgning og opgaver under anbringelsen, omhandler kommunalbestyrelsens ansvar og opgaver, mens et barn eller en ung er anbragt uden for hjemmet, herunder løbende opfølgning og ændringer af indsatsen.

 § 97. Anbringes et barn eller en ung uden for hjemmet, overtager kommunalbestyrelsen i den anbringende kommune ansvaret for den daglige omsorg for barnet eller den unge.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, som omhandler opfølgning og opgaver under anbringelse af børn og unge uden for hjemmet, og præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at træffe afgørelser om ændringer i anbringelsessted, behandling eller uddannelse under anbringelsen på baggrund af løbende opfølgning og tilsyn.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal, i det omfang det må anses for nødvendigt under hensynet til formålet med anbringelsen, på baggrund af den løbende opfølgning, jf. §§ 95 og 96, og det personrettede tilsyn med barnet eller den unge på anbringelsesstedet, jf. § 156, træffe afgørelse om ændring af anbringelsessted, behandling, uddannelse m.v. under anbringelsen uden for hjemmet.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens afgørelse om ændring af anbringelsessted for et barn eller en ung, der er anbragt uden for hjemmet, og hvilke krav der stilles til samtykke fra forældre og barn.

 § 98. Kommunalbestyrelsens afgørelse om ændring af anbringelsessted efter § 97, stk. 2, kræver samtykke fra forældremyndighedsindehaveren og barnet eller den unge, der er fyldt 12 år, jf. dog stk. 4.


Kapitel 10, § 98, stk. 2 – Kommunalbestyrelsens opgaver under anbringelsen, hvor der fastsættes regler for ændring af anbringelsessted for et barn eller en ung, der er anbragt uden for hjemmet.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen skal indhente en udtalelse fra det aktuelle anbringelsessted til belysning af sagen, inden der træffes afgørelse om ændring af anbringelsessted.


Dette afsnit omhandler kommunalbestyrelsens beføjelser og procedurer ved ændring af anbringelsessted for et barn eller en ung, herunder muligheden for, at plejefamilie, støtteperson eller venskabsfamilie kan anmode Ankestyrelsen om vurdering af en sådan afgørelse, når barnet er under 10 år.

 Stk. 3. Barnets plejefamilie, støtteperson eller venskabsfamilie kan anmode Ankestyrelsen om en vurdering af kommunalbestyrelsens afgørelse efter § 97, stk. 2, om ændring af anbringelsessted for et barn under 10 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 10, som omhandler opfølgning og opgaver under anbringelsen af børn og unge. Det specifikke afsnit vedrører procedurer for ændring af anbringelsessted, når samtykke fra forældre eller barnet/ungdommen ikke kan opnås, og overfører afgørelseskompetencen til børne- og ungeudvalget.

 Stk. 4. Kan samtykke til ændret anbringelsessted ikke opnås, træffes afgørelse om ændring af anbringelsessted af børne- og ungeudvalget, jf. dog § 24 i lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet. Ved afgørelsen skal børne- og ungeudvalget under hensyn til formålet med anbringelsen og barnets eller den unges behov for kontinuitet i opvæksten vurdere, om barnets eller den unges behov for støtte bedst imødekommes ved en ændring af anbringelsessted.


Dette afsnit indgår i kapitel 10, som omhandler opfølgning og opgaver under anbringelsen, og præciserer indholdet af den indstilling, kommunalbestyrelsen skal udarbejde, når børne- og ungeudvalget skal træffe afgørelse om ændring af anbringelsessted for et barn eller en ung.

 Stk. 5. Til brug for børne- og ungeudvalgets afgørelse om ændring af anbringelsessted, jf. stk. 4, skal kommunalbestyrelsen udarbejde en indstilling, der bl.a. skal indeholde følgende:
1) Den seneste barnets plan, jf. § 91, eller ungeplan, jf. § 108.
2) Barnets eller den unges holdning til ændring af anbringelsesstedet, jf. § 5, stk. 3.
3) En beskrivelse af, hvorvidt supplerende støtte til barnet eller den unge, jf. § 32, stk. 1, nr. 8, under fortsat ophold på det aktuelle anbringelsessted kan imødekomme barnets eller den unges behov for støtte.
4) En beskrivelse af et nyt anbringelsessteds forventede egnethed til at imødekomme barnets eller den unges behov for støtte og for nære og stabile voksenrelationer.
5) En udtalelse fra det aktuelle anbringelsessted, jf. stk. 2.


Dette afsnit omhandler ophør af indsatser og hjemgivelse af børn og unge, herunder betingelserne for, hvornår støttende indsatser, anbringelser og andre foranstaltninger skal ophøre, fx når formålet er nået eller når den unge fylder 18 år, samt undtagelser herved.

 § 99. Indsatser efter §§ 32, 46 og 47 skal ophøre, når formålet er nået, når de ikke længere opfylder deres formål, eller når den unge fylder 18 år, jf. dog 2. pkt. og §§ 114, 115 og 120. Støttende indsatser for  unge efter § 32, stk. 1, kan dog fortsætte ud over det 18. år, når disse indgår som led i et behandlings- og specialundervisningstilbud, jf. § 4, stk. 3, i lov om behandlings- og specialundervisningstilbud til børn og unge.


Dette afsnit indgår i Kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt principper og kommunalbestyrelsens forpligtelser, og præciserer kommunalbestyrelsens ansvar for at føre tilsyn med levevilkårene for alle børn og unge under 18 år samt kommende forældre i kommunen.

 § 9. Kommunalbestyrelsen skal føre tilsyn med de forhold, hvorunder alle børn og unge under 18 år og kommende forældre i kommunen lever.


Dette afsnit indgår i kapitel 2, som omhandler barnets og den unges rettigheder samt kommunalbestyrelsens pligter, og præciserer, hvordan kommunalbestyrelsen skal udøve tilsyn for at opdage behov for tidlig indsats og støtte til børn, unge og kommende forældre.

 Stk. 2. Kommunalbestyrelsen fører sit tilsyn efter stk. 1 på en sådan måde, at kommunen så tidligt som muligt kan få kendskab til tilfælde, hvor der må antages at være behov for støtte til et barn eller en ung under 18 år, eller hvor det må antages, at der kan opstå et behov for støtte til et barn umiddelbart efter fødslen.


Dette er den officielle bekendtgørelse af loven om social service, som samler og offentliggør lovbekendtgørelsen med de seneste ændringer, og som danner det overordnede retsgrundlag for den sociale bistand i Danmark.

 Bekendtgørelse af lov om social service


Dette afsnit indeholder den formelle bekendtgørelse af loven om social service i dens seneste ændrede udgave, herunder en opremsning af de love, der har medført ændringer til lovbekendtgørelsen.

 Hermed bekendtgøres lov om social service, jf. lovbekendtgørelse nr. 798 af 7. august 2019, med de ændringer, der følger af § 1 i lov nr. 498 af 1. maj 2019, § 15 i lov nr. 551 af 7. maj 2019, § 8 i lov nr. 1110 af 13. november 2019, § 1 i lov nr. 1421 af 17. december 2019, lov nr. 1433 af 17. december 2019, lov nr. 1570 af 27. december 2019, § 1 i lov nr. 1571 af 27. december 2019, lov nr. 136 af 25. februar 2020, lov nr. 137 af 25. februar 2020, lov nr. 1058 af 30. juni 2020 og § 1 i lov nr. 1059 af 30. juni 2020.


Kapitel 29 i loven om social service, som omhandler betaling og tilbagebetaling af ydelser, herunder regler for, hvornår kommunalbestyrelsen kan træffe afgørelse om tilbagebetaling af uberettiget modtaget hjælp.

 Tilbagebetaling


Kapitel 29 a omhandler ophør af udbetaling af ydelser i visse særlige tilfælde, herunder når personer bevidst unddrager sig strafforfølgning eller straffuldbyrdelse i Danmark.

 Kapitel 29 a


Dette afsnit omhandler ophør af udbetaling af visse ydelser, når en person bevidst unddrager sig strafforfølgning eller straffuldbyrdelse i Danmark, og specificerer de betingelser og tidspunkter, hvorunder ydelserne ophører.

 Ophør af udbetaling af ydelser i visse særlige tilfælde


Kapitel 30 omhandler klage og domstolsprøvelse af afgørelser truffet efter lov om social service, herunder klageadgang til Ankestyrelsen, behandling af sager ved domstolene og regler for retsmæssig prøvelse af administrative afgørelser.

 Kapitel 30


Dette afsnit omhandler klageadgang og domstolsprøvelse af afgørelser truffet af kommunalbestyrelsen og børn og unge-udvalget i forbindelse med ydelse af social service, herunder procedurer for indbringelse af sager for Ankestyrelsen og retten.

 Klage og domstolsprøvelse


Dette afsnit omhandler klageadgang og domstolsprøvelse af afgørelser truffet af børn og unge-udvalget i forbindelse med sager om særlig støtte til børn og unge, herunder anbringelse uden for hjemmet, lægelig undersøgelse og behandling uden samtykke samt andre indgreb.

 Børn og unge-udvalgets afgørelser


Dette afsnit omhandler klageadgang over afgørelser truffet af børn og unge-udvalget i sager om særlig støtte til børn og unge, herunder betingelser for, hvem der kan klage, frister og procedurer ved klage til Ankestyrelsen.

 Klage til Ankestyrelsen