Dette afsnit er en del af § 152 i straffelovens 16. kapitel, som omhandler forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv, og præciserer skærpende omstændigheder ved uberettiget videregivelse eller udnyttelse af fortrolige oplysninger.

 Stk. 2. Begås det i stk. 1 nævnte forhold med forsæt til at skaffe sig eller andre uberettiget vinding, eller foreligger der i øvrigt særligt skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel indtil 2 år. Som særligt skærpende omstændighed anses navnlig tilfælde, hvor videregivelsen eller udnyttelsen er sket under sådanne omstændigheder, at det påfører andre en betydelig skade eller indebærer en særlig risiko herfor.


Dette afsnit indgår i reglerne om straf for uberettiget videregivelse eller udnyttelse af fortrolige oplysninger i forbindelse med offentlig tjeneste eller hverv, og præciserer, hvilke oplysninger der anses for fortrolige.

 Stk. 3. En oplysning er fortrolig, når den ved lov eller anden gyldig bestemmelse er betegnet som sådan, eller når det i øvrigt er nødvendigt at hemmeligholde den for at varetage væsentlige hensyn til offentlige eller private interesser.


Dette afsnit er en del af 16. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv, og udvider anvendelsen af reglerne om ubeføjede videregivelser af fortrolige oplysninger til også at omfatte personer, der er beskæftiget med opgaver udført efter aftale med en offentlig myndighed eller ved offentligt anerkendte telefonanlæg.

 § 152 a. Bestemmelsen i § 152 finder tilsvarende anvendelse på den, som i øvrigt er eller har været beskæftiget med opgaver, der udføres efter aftale med en offentlig myndighed. Det samme gælder den, som virker eller har virket ved telefonanlæg, der er anerkendt af det offentlige.


Dette afsnit er en del af kapitel 16, "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v.", og præciserer strafansvar for personer, der udøver en offentligt anerkendt virksomhed eller erhverv, og som uberettiget videregiver eller udnytter fortrolige oplysninger om private interesser. Det udvider reglerne i § 152 til også at omfatte sådanne personer, der ikke nødvendigvis er offentligt ansatte, men som har modtaget offentlig beskikkelse eller anerkendelse.

 § 152 b. Med samme straf som efter § 152 straffes den, som udøver eller har udøvet en virksomhed eller et erhverv i medfør af offentlig beskikkelse eller anerkendelse, og som uberettiget videregiver eller udnytter oplysninger, som er fortrolige af hensyn til private interesser, og hvortil den pågældende i den forbindelse har fået kendskab.


Dette afsnit er en del af kapitel 16, "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v.", og præciserer strafansvar for videregivelse af fortrolige oplysninger, herunder for personer, der er ansat ved De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor.

 Stk. 2. Med samme straf som efter § 152 straffes endvidere den, som virker eller har virket som ansat ved De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, eller som arbejder eller har arbejdet i kontorets lokaler, og som uberettiget videregiver eller udnytter fortrolige statistiske oplysninger, hvortil den pågældende i den forbindelse har fået kendskab.


Dette afsnit indgår i kapitel 16 om "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v." og præciserer, at reglerne om straf for uberettiget videregivelse eller udnyttelse af fortrolige oplysninger også gælder for medhjælpere til de personer, der er omfattet af §§ 152-152 b.

 § 152 c. Bestemmelserne i §§ 152-152 b gælder også for de pågældende personers medhjælpere.


Dette afsnit er en del af kapitel 16, som omhandler forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv, og præciserer, at reglerne om straf for uberettiget videregivelse eller udnyttelse af fortrolige oplysninger også gælder for personer, der uden at have deltaget i den oprindelige overtrædelse uberettiget skaffer sig eller udnytter oplysninger, som er opnået gennem sådan en overtrædelse.

 § 152 d. Bestemmelserne i §§ 152-152 c finder tilsvarende anvendelse på den, som uden at have medvirket til gerningen uberettiget skaffer sig eller udnytter oplysninger, der er fremkommet ved en sådan overtrædelse.


Dette afsnit er en del af straffelovens 16. kapitel om forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v. og præciserer straf for uberettiget videregivelse af fortrolige oplysninger, som er opnået gennem overtrædelse af bestemmelserne i §§ 152-152 c, herunder oplysninger om enkeltpersoners private forhold.

 Stk. 2. Med samme straf straffes den, der uden at have medvirket til gerningen uberettiget videregiver oplysninger om enkeltpersoners rent private forhold, jf. forvaltningslovens § 28, stk. 1, som er fremkommet ved overtrædelse af §§ 152-152 c.


Dette afsnit er en del af § 152 d i straffeloven, som omhandler straf for uberettiget videregivelse af fortrolige oplysninger, herunder oplysninger, der vedrører statens sikkerhed eller rigets forsvar, og som ikke selv har medvirket til den oprindelige overtrædelse.

 Stk. 3. På samme måde straffes den, som uden at have medvirket til gerningen uberettiget videregiver oplysninger, der er fortrolige af hensyn til statens sikkerhed eller rigets forsvar.


Dette afsnit er en undtagelsesbestemmelse til reglerne om straf for uberettiget videregivelse eller udnyttelse af fortrolige oplysninger i forbindelse med offentlig tjeneste eller virksomhed, og præciserer, hvornår sådanne handlinger ikke er strafbare.

 § 152 e. Bestemmelserne i §§ 152-152 d omfatter ikke tilfælde, hvor den pågældende:
1) er forpligtet til at videregive oplysningen eller
2) handler i berettiget varetagelse af åbenbar almeninteresse eller af eget eller andres tarv.


Dette afsnit indgår i kapitel 16 om "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v." og præciserer, at overtrædelser af reglerne om fortrolige oplysninger, som udelukkende krænker private interesser, kan kun straffes ved privat anklage.

 § 152 f. Overtrædelse af §§ 152-152 d, hvorved der alene er krænket private interesser, er undergivet privat påtale.


Dette afsnit omhandler privat og offentlig påtale i forbindelse med bestemte forbrydelser mod ære og privatliv, herunder regler for, hvornår offentlig påtale kan ske, selv om sagen ellers er underkastet privat påtale.

 Stk. 2. Offentlig påtale kan dog ske, når den forurettede anmoder herom.


Dette afsnit er en del af 16. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v.", og specifikt regulerer misbrug af stilling til krænkelse af private eller offentlige rettigheder.

 § 155. Misbruger nogen, som virker i offentlig tjeneste eller hverv, sin stilling til at krænke privates eller det offentliges ret, straffes han med bøde eller fængsel indtil 4 måneder. Sker det for at skaffe sig eller andre uberettiget fordel, kan fængsel indtil 2 år anvendes.


Dette afsnit er en del af 16. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v.", og specifikt regulerer straf for undladelse af pligt i offentlig tjeneste eller hverv.

 § 156. Når nogen, som virker i offentlig tjeneste eller hverv, nægter eller undlader at opfylde pligt, som tjenesten eller hvervet medfører, eller at efterkomme lovlig tjenstlig befaling, straffes han med bøde eller fængsel indtil 4 måneder. Uden for foranstående bestemmelse falder hverv, hvis udførelse hviler på offentlige valg.


Dette afsnit omhandler straf for grov eller oftere gentagen forsømmelse eller skødesløshed i udførelsen af offentlig tjeneste eller hverv, og særlig strafskærpelse, når overtrædelsen begås af en person i en ledende stilling.

 Stk. 2. Begås overtrædelsen af en person i en ledende stilling, kan straffen stige til fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er en del af 16. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v.", og specifikt regulerer straf for grov eller gentagen forsømmelse eller skødesløshed i udførelsen af offentlig tjeneste eller hverv.

 § 157. Når nogen, som virker i offentlig tjeneste eller hverv, gør sig skyldig i grov eller oftere gentagen forsømmelse eller skødesløshed i tjenestens eller hvervets udførelse eller i overholdelsen af de pligter, som tjenesten eller hvervet medfører, straffes den pågældende med bøde eller fængsel indtil 4 måneder. Uden for foranstående bestemmelse falder hverv, hvis udførelse hviler på offentlige valg.


Dette afsnit omhandler straf for grov eller oftere gentagen forsømmelse eller skødesløshed i udførelsen af offentlig tjeneste eller hverv, og særligt at straffen kan forhøjes, hvis overtrædelsen begås af en person i en ledende stilling.

 Stk. 2. Begås overtrædelsen af en person i en ledende stilling, kan straffen stige til fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit indgår i 16. kapitel om "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v." og specificerer, at tortur skal betragtes som en skærpende omstændighed ved straffens fastsættelse.

 § 157 a. Ved fastsættelse af straf for en overtrædelse af denne lov skal det indgå som en skærpende omstændighed, at overtrædelsen er begået ved tortur.


Dette afsnit præciserer, hvornår en lovovertrædelse anses for at være begået ved tortur, og indgår i reglerne om skærpende omstændigheder ved straffens fastsættelse, herunder forbud mod tortur i offentlig tjeneste.

 Stk. 2. Overtrædelsen anses for begået ved tortur, hvis den er begået i udøvelsen af dansk, udenlandsk eller international offentlig tjeneste eller hverv ved at tilføje en anden person skade på legeme eller helbred eller stærk fysisk eller psykisk smerte eller lidelse
1) for at skaffe oplysninger eller en tilståelse fra nogen,
2) for at afstraffe, skræmme eller tvinge nogen til at gøre, tåle eller undlade noget eller
3) på grund af den pågældendes politiske overbevisning, køn, race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse, tro eller seksuelle orientering.


Dette afsnit findes i 16. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser i offentlig tjeneste eller hverv m.v.", og præciserer, at reglerne i §§ 145-157 også gælder for handlinger begået i udøvelse af udenlandsk eller international offentlig tjeneste, såfremt handlingen omfatter tortur i henhold til § 157 a.

 § 157 b. Bestemmelserne i §§ 145-157 gælder tilsvarende i udøvelse af udenlandsk eller international offentlig tjeneste eller hverv, hvis handlingen er omfattet af § 157 a.


Dette afsnit er en del af 17. kapitel i straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og specifikt vedrører det straf for at afgive falsk forklaring for en domstol, herunder for en udenlandsk ret.

 § 158. Den, som afgiver falsk forklaring for retten, herunder ved anvendelse af telekommunikation, straffes med fængsel indtil 4 år. Bestemmelsen finder tillige anvendelse på falsk forklaring for en udenlandsk ret.


Dette afsnit er en del af 17. kapitel i straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og præciserer, at afgivelse af falsk forklaring for De Europæiske Fællesskabers Domstol straffes på samme måde som falsk forklaring for en dansk ret.

 Stk. 2. Med samme straf anses den, der afgiver falsk forklaring for De Europæiske Fællesskabers Domstol.


Dette afsnit er en del af § 158 i straffeloven, som omhandler straf for falsk forklaring for retten, og præciserer, at straffen kan nedsættes til bøde, hvis det falske udsagn ikke har væsentlig betydning for sagen.

 Stk. 3. Angår det falske udsagn alene noget, som er uden betydning for det forhold, der søges oplyst, kan straffen gå ned til bøde.


Dette afsnit indgår i 17. kapitel af straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og specificerer, at der ikke pålægges straf for afgivelse af falsk forklaring, når den afgives som sigtet i en offentlig straffesag eller under afhøring, hvor lov ikke tillader krav om forklaring.

 § 159. Afgiver nogen falsk forklaring som sigtet i en offentlig straffesag eller under afhøring i tilfælde, hvor forklaring ifølge loven ikke må kræves, straffes han ikke.


Dette afsnit er en del af straffelovens 17. kapitel om falsk forklaring og falsk anklage og præciserer, at straffen for afgivelse af falsk forklaring under retslig afhøring kan nedsættes eller bortfalde, hvis den afhørte havde ret til at nægte forklaring.

 Stk. 2. Afgives falsk forklaring under afhøring for retten i tilfælde, hvor den afhørte var berettiget til at nægte forklaring, kan straffen nedsættes og under i øvrigt formildende omstændigheder bortfalde.


Almindelig del, 3. kapitel – Strafbarhedsbetingelser

 § 15. Handlinger foretagne af børn under 15 år straffes ikke.


Dette afsnit er en del af 17. kapitel i straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og præciserer straffen for grov uagtsomhed ved afgivelse af urigtig forklaring i retssager, hvor der ellers ville være tale om strafbar falsk forklaring.

 § 160. Gør nogen sig skyldig i grov uagtsomhed ved afgivelse af urigtig forklaring i et tilfælde, der ellers ville være strafbart efter § 158 eller § 159, stk. 2, er straffen bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er en del af 17. kapitel i straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og præciserer straf for afgivelse af falsk erklæring for en offentlig myndighed under højtidelig form, når det ikke falder under reglerne om falsk forklaring for retten.

 § 161. Med bøde eller fængsel indtil 2 år straffes den, som udenfor det i § 158 nævnte tilfælde for eller til en offentlig myndighed afgiver en falsk erklæring på tro og love eller på lignende højtidelig måde, hvor sådan form er påbudt eller tilstedt.


Dette afsnit er en del af 17. kapitel i straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og specifikt vedrører det straf for afgivelse af urigtig erklæring til en offentlig myndighed, hvor der eksisterer en lovpligt til at afgive forklaring.

 § 162. Den, som ellers for eller til en offentlig myndighed afgiver urigtig erklæring om forhold, angående hvilke han er pligtig at afgive forklaring, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er en del af 17. kapitel i straffeloven, som omhandler falsk forklaring og falsk anklage, og specifikt regulerer straf for afgivelse af urigtige erklæringer i offentlige retsforhold.

 § 163. Den, som i øvrigt til brug i retsforhold, der vedkommer det offentlige, skriftligt eller ved andet læsbart medie afgiver urigtig erklæring eller bevidner noget, som den pågældende ikke har viden om, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


17. kapitel - Falsk forklaring og falsk anklage

 § 164. Den, der afgiver urigtige oplysninger til offentlig myndighed med forsæt til, at en uskyldig derved bliver sigtet, dømt eller undergivet strafferetlig retsfølge for et strafbart forhold, straffes med fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af § 164 i straffelovens 17. kapitel om "Falsk forklaring og falsk anklage" og omhandler straf for bevidst manipulation af beviser med det formål at få en uskyldig sigtet eller dømt for et strafbart forhold.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der tilintetgør, forvansker eller bortskaffer bevis eller tilvejebringer falsk bevis med forsæt til, at nogen derved sigtes eller dømmes for et strafbart forhold.


Dette afsnit er en del af § 164 i straffeloven, som omhandler straf for falsk anklage og forsætlig fremkaldelse af retsforfølgelse mod en uskyldig. Afsnittet særligt vedrører tilfælde, hvor en person med vilje får sig selv eller en anden med samtykke sigtet eller dømt for en forbrydelse, som ikke er begået.

 Stk. 3. Den, der foretager en handling som nævnt i stk. 1 og 2 med forsæt til, at han selv eller en anden med dennes samtykke derved bliver sigtet, dømt eller undergivet strafferetlig retsfølge for et strafbart forhold, som han ikke har begået, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit indgår i § 164 i straffeloven og omhandler strafudmåling ved forsætlig afgivelse af urigtige oplysninger med henblik på at få en uskyldig sigtet, dømt eller underkastet strafferetlig retsfølge.

 Stk. 4. Ved fastsættelse af straffen efter stk. 1 skal der lægges vægt på karakteren af det strafbare forhold, som de urigtige oplysninger vedrører, på omstændighederne ved afgivelsen af oplysningerne og på den krænkelse, der er forbundet med afgivelsen af oplysningerne.


Dette afsnit er en del af § 164 i straffeloven, som omhandler straf for falsk anklage og urigtige oplysninger med forsæt om, at en uskyldig bliver sigtet eller dømt. Afsnittet fastsætter, at retten kan beslutte at offentliggøre dommen i medierne efter begæring fra den forurettede, for at rette op på den begåede krænkelse.

 Stk. 5. Efter den forurettedes begæring kan det i dommen bestemmes, at domsslutningen og så meget af domsgrundene, som retten skønner fornødent, ved offentlig foranstaltning skal kundgøres i en eller flere offentlige tidender.


Dette afsnit er placeret i 17. kapitel af straffeloven, som omhandler "Falsk forklaring og falsk anklage", og specifikt vedrører det straf for undladelse af at oplyse om oplysninger, der taler for en anklaget persons uskyld, når dette kan ske uden fare for den pågældende eller dennes nærmeste.

 § 164 a. Den, som undlader at oplyse omstændigheder, der bestemt taler for, at en for en forbrydelse sigtet eller dømt er uskyldig, skønt dette kunne ske uden at udsætte den pågældende eller dennes nærmeste for fare for liv, helbred eller velfærd eller for forfølgning for vedkommende forbrydelse, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er placeret i 17. kapitel af straffeloven, som omhandler "Falsk forklaring og falsk anklage", og specifikt vedrører det straf for at fremsætte falsk anmeldelse eller falske klagemål til en offentlig myndighed.

 § 165. Den, der til offentlig myndighed anmelder en strafbar handling, der ikke er begået, såvel som den, der til sådan myndighed indgiver falske klagemål, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


18. kapitel – Forbrydelser vedrørende betalingsmidler

 § 166. Den, som eftergør eller forfalsker penge for at bringe dem i omsætning som ægte, eller som i samme hensigt forskaffer sig eller andre eftergjorte eller forfalskede penge, straffes med fængsel indtil 12 år.


Dette afsnit er en del af 18. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende betalingsmidler, og præciserer straffen for udgivelse af eftergjorte eller forfalskede penge.

 § 167. Lige med eftergørelse og forfalskning straffes udgivelse af eftergjorte eller forfalskede penge. Har udgiveren modtaget pengene i god tro, kan straffen nedsættes til bøde.


Dette afsnit er en del af 18. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende betalingsmidler, og specifikt vedrører det straf for udbud af formodede eftergjorte eller forfalskede penge.

 § 168. Den, der udgiver penge, som han formoder er eftergjorte eller forfalskede, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år. Har udgiveren modtaget pengene i god tro, kan straffen bortfalde.


Dette afsnit er en del af 18. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende betalingsmidler, og specifikt vedrører straf for fremstilling, indførsel eller udbredelse af genstande, der ligner penge eller finansielle instrumenter.

 § 169. Med bøde straffes den, som forfærdiger, indfører eller udspreder genstande, som ved form og udstyr frembyder væsentlig ydre lighed med penge eller med et til almindeligt omløb bestemt finansielt instrument.


18. kapitel – Forbrydelser vedrørende betalingsmidler

 § 169 a. Med bøde eller fængsel indtil 1 år og 6 måneder straffes den, der uretmæssigt fremstiller, skaffer sig eller udbreder falske elektroniske penge med forsæt til, at de anvendes som ægte.


Definition af falske elektroniske penge i straffelovens kapitel om formueforbrydelser, afsnit vedrørende eftergørelse og forfalskning af betalingsmidler.

 Stk. 2. Ved falske elektroniske penge forstås midler, der uden at være ægte elektroniske penge er egnede til at blive brugt som sådanne.


Dette afsnit omhandler strafudmåling for falske elektroniske penge i straffelovens § 169 a, stk. 3, hvor der fastsættes en skærpende straf ved særligt grove tilfælde.

 Stk. 3. Straffen kan stige til fængsel i 6 år, hvis handlingen er af særligt grov beskaffenhed, herunder navnlig på grund af den måde, den er udført på, eller på grund af beløbets størrelse.


Dette afsnit indgår i den almindelige del af straffeloven og omhandler strafbarhedsbetingelser, herunder undtagelser fra strafansvar baseret på gerningsmandens psykiske tilstand eller sindssygdom ved tidspunktet for handlingen.

 § 16. Personer, der på gerningstiden var utilregnelige på grund af sindssygdom eller tilstande, der må ligestilles hermed, straffes ikke. Tilsvarende gælder personer, der var mentalt retarderede i højere grad. Befandt gerningsmanden sig som følge af indtagelse af alkohol eller andre rusmidler forbigående i en tilstand af sindssygdom eller i en tilstand, der må ligestilles hermed, kan straf dog pålægges, når særlige omstændigheder taler derfor.


Dette afsnit indgår i Almindelig del, 3. kapitel om Strafbarhedsbetingelser, og præciserer, hvornår personer med let grad af mental retardering eller tilsvarende tilstand ikke straffes, medmindre særlige omstændigheder taler for det.

 Stk. 2. Personer, der på gerningstiden var mentalt retarderede i lettere grad, straffes ikke, medmindre særlige omstændigheder taler for at pålægge straf. Tilsvarende gælder personer, der befandt sig i en tilstand, som ganske må ligestilles med mental retardering.


18. kapitel – Forbrydelser vedrørende betalingsmidler

 § 170. Med bøde eller fængsel indtil 3 måneder straffes den, som uden hjemmel i lovgivningen forfærdiger, indfører eller udgiver på ihændehaveren lydende forskrivninger, der fremtræder som bestemt til i snævrere eller videre kredse at benyttes som betalingsmiddel mand og mand imellem, eller som må forventes at ville blive benyttet på denne måde. Uden for foranstående bestemmelse falder fremmede pengesedler.


19. kapitel – Forbrydelser vedrørende bevismidler

 § 171. Den, der gør brug af et falsk dokument til at skuffe i retsforhold, straffes for dokumentfalsk.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler dokumentfalsk, og præciserer definitionen af, hvad der anses for et dokument i retslig forstand.

 Stk. 2. Ved et dokument forstås en skriftlig eller elektronisk med betegnelse af udstederen forsynet tilkendegivelse, der fremtræder som bestemt til at tjene som bevis.


Definition af, hvad der forstås som et falsk dokument i straffelovens 19. kapitel om bevismidler.

 Stk. 3. Et dokument er falsk, når det ikke hidrører fra den angivne udsteder, eller der er givet det et indhold, som ikke hidrører fra denne.


Dette afsnit omhandler straffen for dokumentfalsk og indgår i 19. kapitel, som vedrører forbrydelser vedrørende bevismidler.

 § 172. Straffen for dokumentfalsk er bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit omhandler straffen for dokumentfalsk efter § 172 i straffeloven, hvor stk. 2 beskriver skærpende omstændigheder, der kan føre til en højere straf.

 Stk. 2. Er dokumentfalsk af særligt grov karakter, eller er et større antal forhold begået, kan straffen stige til fængsel i 6 år.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende bevismidler, og præciserer straf for brug af ægte underskrift opnået ved vildfarelse til at skuffe i retsforhold.

 § 173. Med straf som i § 172 angivet anses den, der benytter et med ægte underskrift forsynet dokument til at skuffe i retsforhold, når underskriften ved hjælp af en vildfarelse er opnået på et andet dokument eller på et dokument af andet indhold end af underskriveren tilsigtet.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende bevismidler, og specifikt vedrører det brug af ægte dokumenter på en måde, der er i strid med dokumentets bestemmelse eller vedrører forkert person.

 § 174. Den, som i retsforhold gør brug af et ægte dokument som vedrørende en anden person end den, hvem det virkelig angår, eller på anden mod dokumentets bestemmelse stridende måde, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forbrydelser vedrørende bevismidler", og specifikt vedrører det straf for afgivelse af urigtig erklæring i dokumenter eller bøger, der har beviskraft i retsforhold, herunder offentlige og private dokumenter, samt lægeattester.

 § 175. Den, der for at skuffe i retsforhold i offentligt dokument eller bog, i privat dokument eller bog, som det ifølge lov eller særligt pligtforhold påhviler den pågældende at udfærdige eller føre, eller i læge-, tandlæge-, jordemoder- eller dyrlægeattest afgiver urigtig erklæring om noget forhold, angående hvilket erklæringen skal tjene som bevis, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende bevismidler, og præciserer straf for brug af falske dokumenter i retsforhold.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der i retsforhold gør brug af et sådant dokument eller en sådan bog som indeholdende sandhed.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende bevismidler, og præciserer, at reglerne om straf for brug af falske dokumenter også gælder, når dokumentet er udfærdiget på andet læsbart medie end papir.

 Stk. 3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse, når dokumentet eller bogen er udfærdiget eller føres på andet læsbart medie.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forbrydelser vedrørende bevismidler", og specifikt vedrører det straf for brug af genstande, der uretmæssigt er forsynet med offentlige stempler eller mærker til vildledning i handel.

 § 176. Med bøde eller fængsel indtil 3 år straffes den, der for at skuffe i samhandelen gør brug af genstande, som uberettiget er forsynet med offentligt stempel eller mærke, der skal afgive borgen for genstandens ægthed, art, godhed eller mængde.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende bevismidler, og præciserer straffen for brug af genstande, der uberettiget er forsynet med private mærker eller betegnelser af betydning for samhandelen.

 Stk. 2. Med bøde eller fængsel indtil 1 år straffes den, der på samme måde gør brug af genstande, som uberettiget er forsynet med privat stempel, mærke eller anden betegnelse, der tjener til at angive noget genstanden vedrørende forhold, som er af betydning for samhandelen.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven om "Forbrydelser vedrørende bevismidler" og præciserer straf for brug af genstande, hvor lovligt anbragte stempel, mærke eller betegnelse er blevet forvansket eller fjernet, som en udvidelse af reglerne om misbrug af officielle mærker og stempel.

 Stk. 3. Med straf som ovenfor angivet anses den, der på samme måde gør brug af genstande, på hvilke lovligt anbragt stempel, mærke eller betegnelse er forvansket eller fjernet.


19. kapitel – Forbrydelser vedrørende bevismidler

 § 177. Med fængsel indtil 8 år anses den, der gør brug af eftergjort eller forfalsket stempelpapir, stempelmærker, andre til berigtigelse af offentlige skatter og afgifter tjenende mærker samt postfrimærker. Med en forholdsmæssig mindre straf anses den, der gør brug af tidligere benyttet papir eller mærker, på hvilke tegnet på den tidligere benyttelse er fjernet.


Dette afsnit er en del af 18. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende betalingsmidler, og præciserer, at reglerne om eftergørelse og forfalskning af penge også tilsvarende gælder for stempelmærker, postfrimærker og lignende frigørelsesmidler.

 Stk. 2. Reglen i § 169 finder tilsvarende anvendelse med hensyn til stempelmærker, postfrimærker og lignende frigørelsesmidler.


19. kapitel – Forbrydelser vedrørende bevismidler

 § 178. Med bøde eller fængsel indtil 2 år straffes den, som for at skille nogen ved hans ret tilintetgør, bortskaffer eller helt eller delvis ubrugbargør et bevismiddel, der er tjenligt til at benyttes som sådant i et retsforhold.


Dette afsnit er en del af 19. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser vedrørende bevismidler, og specifikt straffebestemmelser for manipulation af fysiske mærker, der angiver grænser for ejendom og vandløb.

 § 179. Den, som for at skuffe med hensyn til grænserne for grundejendom, grundrettigheder eller rettigheder med hensyn til vandløb eller vandstrækninger sætter falsk skelsten eller andet mærke for disse eller flytter, borttager, forvansker eller ødelægger sådant mærke, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 20, "Almenfarlige forbrydelser", og omhandler straf for grov brandstiftelse, hvor der er fare for menneskeliv eller forsætlig stor skade på ejendom eller samfundets orden.

 § 180. Sætter nogen ild til egen eller fremmed ejendom under sådanne omstændigheder, at han indser, at andres liv derved udsættes for overhængende fare, eller det sker med forsæt til at volde omfattende ødelæggelse af fremmed ejendom eller til at befordre oprør, plyndring eller anden sådan forstyrrelse af samfundsordenen, straffes han med fængsel indtil på livstid.


Del af 20. kapitel i straffeloven om almenfarlige forbrydelser, der omhandler brandstiftelse og ildebrand.

 § 181. Forvolder nogen ellers ildebrand på fremmed ejendom, straffes han med fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af § 181 i kapitel 20 om almenfarlige forbrydelser i straffeloven og omhandler straf for ildebrand, herunder tilfælde, hvor branden forvolderes med forsæt om at besvige forsikring eller krænke tredjemands rettigheder, også selvom det sker på egen ejendom eller med ejerens samtykke.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der med forsæt til at besvige brandforsikringen eller krænke panthaveres rettigheder eller med lignende retsstridigt forsæt forvolder ildebrand på egen ejendom eller på andens ejendom med ejerens samtykke.


Dette afsnit er en del af § 181 i kapitel 20 om almenfarlige forbrydelser og vedrører straffen for ildebrand på fremmed ejendom, hvor straffen kan forhøjes ved særligt skærpende omstændigheder.

 Stk. 3. Straffen kan stige til fængsel i 10 år, hvis der foreligger særligt skærpende omstændigheder.


Almenfarlige forbrydelser – Brand og ildsvåde

 § 182. Den, som af uagtsomhed forvolder ildsvåde på fremmed ejendom eller til skade for fremmed formueinteresse, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser

 § 183. Den, der med forsæt til skade på andres person eller formue forvolder sprængning, spredning af skadevoldende luftarter, oversvømmelse, skibbrud, jernbane- eller anden transportulykke, straffes med fængsel indtil 12 år.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven om almenfarlige forbrydelser og præciserer straffen for grove former for brandstiftelse, hvor der er fare for menneskeliv eller omfattende ødelæggelse.

 Stk. 2. Foretages en af de i stk. 1 nævnte handlinger under de i § 180 angivne omstændigheder, er straffen fængsel indtil på livstid.


Dette afsnit er en del af § 192 b i straffeloven, som omhandler straf for handlinger med radioaktive stoffer eller anordninger, der kan forvolde skade på personer, ting eller miljøet. Stk. 3 angiver straffen, når forbrydelsen begås uagtsomt.

 Stk. 3. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 20, "Almenfarlige forbrydelser", og omhandler kapring af transportmidler, herunder luftfartøjer, skibe og andre kollektive eller gods-transportmidler, og fastsætter straf for sådanne handlinger.

 § 183 a. Den, som ved ulovlig tvang, jf. § 260, tager kontrollen over et luftfartøj, et skib eller et andet kollektivt transportmiddel eller godstransportmiddel eller griber ind i dets manøvrering, straffes med fængsel indtil på livstid.


Dette afsnit er en del af kapitel 20, "Almenfarlige forbrydelser", og præciserer straf for at tage kontrol over et offshoreanlæg ved ulovlig tvang, i tilknytning til § 183 a om kapring af transportmidler.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, som ved ulovlig tvang, jf. § 260, tager kontrollen over et offshoreanlæg.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og specifikt vedrører det straf for forstyrrelse af trafiksikkerheden ved jernbaner, fartøjer, motorkøretøjer og andre transportmidler eller på offentlige færdselsveje.

 § 184. Med bøde eller fængsel indtil 2 år eller under særligt skærpende omstændigheder med fængsel indtil 6 år straffes den, der uden at være strafskyldig efter § 183 eller § 183 a forstyrrer sikkerheden for jernbaners, fartøjers, motorkøretøjers eller lignende transportmidlers drift eller sikkerheden for færdsel på offentlige færdselsveje.


Dette afsnit er en del af straffelovens 20. kapitel om almenfarlige forbrydelser og præciserer straffen ved uagtsom handling i forbindelse med grov forstyrrelse af samfærdselsmidler, post, telegraf, telefon, radio, fjernsyn, datasystemer eller forsyning med vand, gas, elektricitet eller varme.

 Stk. 2. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er placeret i 20. kapitel af straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og specifikt vedrører det straf for undladelse af at afværge ulykker, der truer menneskeliv.

 § 185. Med bøde eller fængsel indtil 2 år straffes den, som, uagtet det var ham muligt uden særlig fare eller opofrelse for sig selv eller andre, undlader gennem betimelig anmeldelse eller på anden efter omstændighederne tjenlig måde efter evne at afværge ildsvåde, sprængning, spredning af skadevoldende luftarter, oversvømmelse, søskade, jernbaneulykke eller lignende ulykke, der medfører fare for menneskeliv.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser

 § 186. Den, som forvolder fare for menneskers liv eller sundhed ved at fremkalde almindelig mangel på drikkevand eller ved at tilsætte vandbeholdninger, vandledninger eller vandløb sundhedsfarlige stoffer, straffes med fængsel indtil 10 år.


Dette afsnit er en del af § 186 i kapitel 20, "Almenfarlige forbrydelser", og omhandler straf for uagtsom forvoldelse af fare for menneskers liv eller sundhed ved forurening af drikkevand.

 Stk. 2. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 1 år.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser – § 187 om straf for at tilsætte sundhedsfarlige stoffer til produkter til forhandling eller udbredt benyttelse, skjule fordærvede varer eller sprede sådanne varer.

 § 187. Med fængsel indtil 10 år straffes
1) den, der tilsætter ting, som er bestemt til forhandling eller udbredt benyttelse, gift eller andre stoffer, som medfører, at tingens benyttelse efter dens bestemmelse udsætter menneskers sundhed for fare,
2) den, der, når sådanne ting er således fordærvede, at nydelsen eller brugen af dem er på nævnte måde sundhedsfarlig, undergiver dem en behandling, der er egnet til at skjule deres fordærvede tilstand,
3) den, der med fortielse af den foretagne behandling stiller til salg eller i øvrigt søger at udbrede ting, der er behandlet som under 1) eller 2) nævnt.


Dette afsnit er en del af § 186 i kapitel 20 om almenfarlige forbrydelser og vedrører straffen, når en person uagtsomt forvolder fare for menneskers liv eller sundhed ved at forurene drikkevand.

 Stk. 2. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 1 år.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser – forbrydelser vedrørende sundhedsfarlig udbredelse af nærings- eller nydelsesmidler og brugsgenstande

 § 188. Den, som uden at være strafskyldig efter § 187, nr. 3, med fortielse af tingens sundhedsfarlige beskaffenhed stiller til salg eller i øvrigt søger udbredt
1) nærings- eller nydelsesmidler, der på grund af fordærvelse, mangelfuld tilberedelse, opbevaringsmåde eller af lignende grunde er sundhedsfarlige,
2) brugsgenstande, der ved sædvanlig benyttelse udsætter menneskers sundhed for fare,
straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit omhandler straf for grov uagtsomhed ved forstyrrelser i drift af samfærdselsmidler, post, telegraf, telefon, radio, fjernsyn, datasystemer eller forsyning med vand, gas, elektricitet eller varme, hvor forbrydelsen er begået groft uagtsomt.

 Stk. 2. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser

 § 189. Den, som stiller til salg eller i øvrigt søger udbredt som lægemidler eller forebyggelsesmidler mod sygdomme ting, om hvilke han ved, at de er uegnede til det angivne formål, og at deres benyttelse hertil udsætter menneskers liv eller sundhed for fare, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit omhandler straf for grov uagtsomhed ved forstyrrelser i drift af samfærdselsmidler, post, telegraf, telefon, radio, fjernsyn, datasystemer eller forsyning med vand, gas, strøm eller varme, hvor handlingen er begået groft uagtsomt.

 Stk. 2. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 4 måneder.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og præciserer straffen for at udsætte husdyrs liv eller sundhed for fare under betingelser svarende til dem nævnt i de foregående paragraffer om farlig forurening og fordærv af levnedsmidler.

 § 190. Udsættes under tilsvarende betingelser som i §§ 186-189 angivet alene husdyrs liv eller sundhed for fare, er straffen bøde eller fængsel indtil 6 år.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser, afsnit om straffer for overtrædelse af lovgivningen om euforiserende stoffer

 § 191. Den, som i strid med lovgivningen om euforiserende stoffer til et større antal personer eller mod betydeligt vederlag eller under andre særligt skærpende omstændigheder overdrager euforiserende stoffer, straffes med fængsel indtil 10 år. Angår overdragelsen en betydelig mængde særligt farligt eller skadeligt stof, eller har overdragelsen af et sådant stof i øvrigt haft en særligt farlig karakter, kan straffen stige til fængsel i 16 år.


Dette afsnit er en del af 14. kapitel i straffeloven og omhandler straf for overtrædelse af lovgivningen om euforiserende stoffer, herunder handlinger som indførsel, fremstilling og besiddelse med forsæt om videreoverdragelse.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der i strid med lovgivningen om euforiserende stoffer indfører, udfører, køber, udleverer, modtager, fremstiller, forarbejder eller besidder sådanne stoffer med forsæt til at overdrage dem som nævnt i stk. 1.


Dette afsnit er en del af straffelovens 20. kapitel, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og specifikt relaterer sig til straf for ulovlig overdragelse af dopingmidler under særligt skærpende omstændigheder.

 § 191 a. Den, som i strid med lov om forbud mod visse dopingmidler til et større antal personer, mod betydeligt vederlag eller under andre særligt skærpende omstændigheder overdrager dopingmidler, straffes med fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og specifikt paragraf 191 a, der vedrører straf for overdragelse, fremstilling, besiddelse m.v. af dopingmidler i strid med lov om forbud mod visse dopingmidler.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der i strid med lov om forbud mod visse dopingmidler fremstiller, indfører, udfører, udleverer, fordeler eller besidder sådanne dopingmidler med forsæt til at overdrage dem som nævnt i stk. 1.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og specifikt vedrører det straf for at sætte mennesker i fare for smitsomme sygdomme ved overtrædelse af gældende forskrifter.

 § 192. Den, som ved overtrædelse af de forskrifter, der ved lov eller i medfør af lov er givet til forebyggelse eller modarbejdelse af smitsom sygdom, forvolder fare for, at sådan sygdom vinder indgang eller udbredes blandt mennesker, straffes med fængsel indtil 3 år.


Dette afsnit er en del af § 192 i straffeloven, som omhandler straf for at forvolde fare for smitsomme sygdommes indgang eller udbredelse blandt mennesker, og præciserer en skærpet straf, når sygdommen er omfattet af offentlig behandling eller særlige forholdsregler.

 Stk. 2. Er sygdommen en sådan, der ifølge lovgivningen skal undergives eller på den tid, da handlingen begås, er undergivet offentlig behandling, eller mod hvis indførelse i riget der er truffet særlige forholdsregler, er straffen fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og præciserer straffen for at forvolde fare for indførelse eller udbredelse af smitsomme sygdomme blandt husdyr eller nytte- og kulturplanter.

 Stk. 3. Den, som på den angivne måde forvolder fare for, at smitsom sygdom finder indgang eller udbredes blandt husdyr eller nytte- eller kulturplanter, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit omhandler straf for grov uagtsomhed ved forvoldelse af smitsom sygdom blandt mennesker, husdyr eller nytte- eller kulturplanter, og fastsætter en mildere straf, hvis forbrydelsen begås uagtsomt.

 Stk. 4. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


20. kapitel – Almenfarlige forbrydelser – omhandler strafbare handlinger, der udgør en særlig fare for mennesker eller samfundet i almindelighed, herunder brand, sprængninger, forurening og våbenrelaterede forbrydelser. § 192 a specifikt straffer grove overtrædelser af lovgivningen om våben og eksplosivstoffer under særligt skærpende omstændigheder.

 § 192 a. Med fængsel fra 2 år indtil 8 år straffes den, der overtræder lovgivningen om våben og eksplosivstoffer eller artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 258/2012 af 14. marts 2012 ved under særligt skærpende omstændigheder at indføre, udføre, transportere, erhverve, overdrage, besidde, bære, anvende, tilvirke, udvikle eller med henblik på udvikling forske i
1) skydevåben eller
2) andre våben eller eksplosivstoffer, når våbnet eller eksplosivstofferne på grund af deres særdeles farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade.


Dette afsnit er en del af 20. kapitel i straffeloven, som omhandler almenfarlige forbrydelser, og præciserer straffen for særligt grove overtrædelser af lovgivningen om våben og eksplosivstoffer.

 Stk. 2. Den, der i øvrigt overtræder lovgivningen om våben og eksplosivstoffer under særligt skærpende omstændigheder, straffes med fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af § 192 a i straffeloven, som omhandler straf for overtrædelse af lovgivningen om våben og eksplosivstoffer under særligt skærpende omstændigheder, herunder ulovlig besiddelse af skydevåben.

 Stk. 3. Ved fastsættelse af straffen for ulovlig besiddelse af skydevåben efter stk. 1, nr. 1, skal det indgå som en skærpende omstændighed, at skydevåbnet besiddes på offentligt tilgængeligt sted. Besiddes der samtidig ammunition, der kan affyres med skydevåbnet, skal dette indgå som en yderligere skærpende omstændighed ved straffastsættelsen.


Dette afsnit er en del af § 192 a i straffeloven, som omhandler straf for overtrædelse af lovgivningen om våben og eksplosivstoffer under særligt skærpende omstændigheder, herunder ulovlig besiddelse af våben eller eksplosivstoffer, der er særlig farlige.

 Stk. 4. Ved fastsættelsen af straffen for ulovlig besiddelse af andre våben eller eksplosivstoffer efter stk. 1, nr. 2, skal det indgå som en skærpende omstændighed, at våbnet eller eksplosivstoffet besiddes på offentligt tilgængeligt sted eller andet sted, hvor mennesker færdes eller opholder sig. Besiddes der samtidig anordninger, der kan bringe våbnet eller eksplosivstoffet til sprængning, skal dette indgå som en yderligere skærpende omstændighed ved straffastsættelsen.


Del af 20. kapitel i straffeloven om almenfarlige forbrydelser, der omhandler straf for handlinger med radioaktive stoffer og nukleare anordninger.

 § 192 b. Den, der med forsæt til skade på andres person eller til betydelig skade på andres ting eller på miljøet modtager, besidder, overdrager eller ændrer radioaktive stoffer eller fremstiller eller besidder en eksplosiv nuklear anordning eller en anordning, der er beregnet til at sprede radioaktive stoffer eller kan udsende ioniserende stråling, straffes med fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af straffelovens 20. kapitel om almenfarlige forbrydelser og indgår i paragraf 192 b, som omhandler straf for handlinger med radioaktive stoffer, anordninger, der udsender ioniserende stråling, eller nukleare anlæg, hvor der er forsæt om at skade personer, ting eller miljøet, eller tvinge nogen til at handle.

 Stk. 2. Med fængsel indtil 12 år straffes den, der med forsæt til skade på andres person eller til betydelig skade på andres ting eller på miljøet eller til at tvinge nogen til at foretage eller undlade at foretage en handling
1) anvender radioaktive stoffer eller anordninger, der udsender ioniserende stråling,
2) fjerner, ændrer eller beskadiger en nødvendig beskyttelse mod spredning af radioaktive stoffer eller mod ioniserende stråling eller
3) anvender eller beskadiger et nukleart anlæg med den følge, at der sker udslip af radioaktive stoffer eller fremkaldes fare derfor.


Dette afsnit er en del af § 192 b i kapitel 20, "Almenfarlige forbrydelser", og omhandler straf for grove handlinger med radioaktive stoffer eller nukleare anordninger, hvor straffen forhøjes til livsvarigt fængsel, hvis handlingen sker under særligt alvorlige omstændigheder som beskrevet i § 180, eller medfører omfattende skade på miljøet.

 Stk. 3. Foretages en af de i stk. 2 nævnte handlinger under de i § 180 angivne omstændigheder eller med den følge, at der sker omfattende skade på miljøet eller fremkaldes nærliggende fare derfor, er straffen fængsel indtil på livstid.


Dette afsnit omhandler straf for grov uagtsomhed ved forstyrrelser i drift af samfærdselsmidler, post, telegraf, telefon, radio, fjernsyn, datasystemer eller forsyning med vand, gas, elektricitet eller varme, hvor forbrydelsen er begået uagtsomt.

 Stk. 4. Begås forbrydelsen uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 2 år.


21. kapitel – Forskellige almenskadelige handlinger

 § 193. Den, der på retsstridig måde fremkalder omfattende forstyrrelse i driften af almindelige samfærdselsmidler, offentlig postbesørgelse, telegraf- eller telefonanlæg, radio- eller fjernsynsanlæg, samfundsvigtige datasystemer eller anlæg, der tjener til almindelig forsyning med vand, gas, elektrisk strøm eller varme, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af § 193 i straffeloven, som omhandler grov forstyrrelse i driften af samfærdselsmidler, post, telegraf, telefon, radio, fjernsyn, datasystemer eller forsyningsanlæg, og fastsætter straffen for sådanne handlinger, herunder når de begås groft uagtsomt.

 Stk. 2. Begås forbrydelsen groft uagtsomt, er straffen bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


21. kapitel – Forskellige almenskadelige handlinger

 § 194. Den, der borttager, ødelægger eller beskadiger offentlige mindesmærker eller genstande, som er bestemte til almindelig nytte eller pryd, hører til offentlige samlinger eller er særligt fredlyste, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år.


Dette afsnit er placeret i 21. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forskellige almenskadelige handlinger", og specifikt vedrører det straf for salg af eftergjorte eller forfalskede levnedsmidler uden korrekt mærkning.

 § 195. Den, som stiller levnedsmidler til salg, der ham bevidst er eftergjort eller forfalsket, uden at deres særlige beskaffenhed på utvetydig måde er angivet på varen selv eller på dens etikette eller indpakning samt på fakturaen, hvis en sådan udstedes, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 måneder.


Dette afsnit er en del af 21. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forskellige almenskadelige handlinger", og specifikt vedrører straf for grove overtrædelser af miljølovgivningen, der medfører betydelig skade på miljøet eller nærliggende fare herfor.

 § 196. Med fængsel indtil 6 år straffes den, der under skærpende omstændigheder i strid med miljølovgivningen
1) forurener luft, vand, jord eller undergrund med den følge, at der sker betydelig skade på miljøet eller fremkaldes nærliggende fare derfor, eller
2) opbevarer eller bortskaffer affald eller lignende stoffer med den følge, at der sker betydelig skade på miljøet eller fremkaldes nærliggende fare derfor.


Dette afsnit er en del af § 196 i straffelovens 21. kapitel om "Forskellige almenskadelige handlinger" og omhandler straf for systematisk eller organiseret overtrædelse af miljølovgivningen ved forurening eller ukorrekt håndtering af affald.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der i strid med miljølovgivningen forurener luft, vand, jord eller undergrund eller opbevarer eller bortskaffer affald eller lignende stoffer, når der er tale om overtrædelser af mere systematisk eller organiseret karakter.


Dette afsnit findes i 22. kapitel af straffeloven, som omhandler "Betleri og skadelig erhvervsvirksomhed", og specifikt i § 196 a, der straffer særligt grove overtrædelser af lovgivningen om handel med vilde dyr og planter.

 § 196 a. Med fængsel indtil 6 år straffes den, som under særligt skærpende omstændigheder gør sig skyldig i overtrædelse af lovgivningen om handel med vilde dyr og planter. Som særligt skærpende omstændigheder anses navnlig tilfælde, hvor overtrædelsen er af systematisk eller organiseret karakter, og hvor
1) der er opnået eller tilsigtet betydelig vinding eller
2) overtrædelsen har haft et betydeligt omfang.


Dette afsnit er en del af kapitel 22 i straffeloven, som omhandler betleri og skadelig erhvervsvirksomhed, og det fastsætter straf for betleri mod politiets advarsel samt for at tillade, at mindreårige i husstanden betler.

 § 197. Den, der imod politiets advarsel gør sig skyldig i betleri, eller som tillader, at nogen under 18 år, der hører til hans husstand, betler, straffes med fængsel indtil 6 måneder. Under formildende omstændigheder kan straffen bortfalde. Advarsel efter denne bestemmelse har gyldighed for 5 år.


Dette afsnit er en undtagelsesbestemmelse i forbindelse med straf for betleri efter § 197, stk. 1, i straffeloven, og præciserer, at politiets advarsel ikke er et krav for strafbarhed, hvis forholdet sker på særlige offentlige steder.

 Stk. 2. Kravet om advarsel gælder ikke, når forholdet er begået i gågade, ved stationer, i eller ved supermarkeder eller i offentlige transportmidler.


Dette afsnit er en del af § 197 i straffeloven, som omhandler betleri, og præciserer, at det skal anses som en skærpende omstændighed, hvis forholdet er begået på særlige steder som gågade, stationer, supermarkeder eller i offentlige transportmidler.

 Stk. 3. Ved fastsættelse af straffen skal det indgå som en skærpende omstændighed, at forholdet er begået et af de steder, der er nævnt i stk. 2.


Almindelig del, 3. kapitel – Strafbarhedsbetingelser

 § 19. Uagtsomhed straffes ved de i denne lov omhandlede lovovertrædelser kun, når det er særligt hjemlet. På andre lovovertrædelser er de pågældende straffebud anvendelige, også når lovovertrædelsen er begået af uagtsomhed, medmindre det modsatte har særlig hjemmel.


Almindelig del, 1. kapitel, Indledende bestemmelser

 § 1. Straf kan kun pålægges for et forhold, hvis strafbarhed er hjemlet ved lov, eller som ganske må ligestilles med et sådant. Med hensyn til de i kapitel 9 nævnte retsfølger gælder en tilsvarende regel.


22. kapitel – Betleri og skadelig erhvervsvirksomhed

 § 203. Den, som søger erhverv ved hasardspil eller væddemål af tilsvarende art, der ikke ifølge særlig bestemmelse er tilladt, eller ved at fremme sådant spil, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Kontekst: Bestemmelse i forbindelse med straf for ulovlig hasardspil, hvor retten vurderer, om det opnåede udbytte skal inddrages eller tilbagebetales.

 Stk. 2. Retten afgør, om det vundne udbytte skal inddrages eller tilbagebetales.


Dette afsnit er en del af 22. kapitel i straffeloven, som omhandler betleri og skadelig erhvervsvirksomhed, og specifikt retter sig mod forbud mod utilladt hasardspil på offentlige steder.

 § 204. Den, som på offentligt sted yder husrum til eller foranstalter utilladt hasardspil, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder.


Dette afsnit er en del af § 204 i straffeloven og præciserer, hvornår foreningslokaler anses som offentlige steder i forbindelse med ulovlig hasardsspil.

 Stk. 2. Lige med offentligt sted anses foreningslokaler, når enten enhver eller enhver af en vis samfundsklasse som regel kan opnå optagelse i foreningen, eller utilladt hasardspil indgår i foreningens formål, eller der erlægges særlig betaling for deltagelse i spillet.


Denne bestemmelse findes i § 204, stk. 3, i straffelovens 22. kapitel om betleri og skadelig erhvervsvirksomhed og vedrører straf for deltagelse i ulovligt hasardspil på offentligt sted.

 Stk. 3. Den, som på offentligt sted deltager i utilladt hasardspil, straffes med bøde.


Dette afsnit er en del af 23. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i familieforhold, og specifikt regulerer straf for bigami, dvs. indgåelse af ægteskab eller registrering af partnerskab, mens der allerede eksisterer et gyldigt ægteskab eller registreret partnerskab.

 § 208. Den, der indgår ægteskab eller lader sit partnerskab registrere, og som i forvejen er gift eller er part i et registreret partnerskab, straffes med fængsel indtil 3 år eller, hvis den anden person har været uvidende om det bestående ægteskab eller registrerede partnerskab, med fængsel indtil 6 år.


Denne bestemmelse omhandler straf for grov uagtsomhed i forbindelse med ægteskabsbrud, hvor den skyldige allerede er gift eller deltager i et registreret partnerskab.

 Stk. 2. Begås handlingen af grov uagtsomhed, er straffen fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er en del af 23. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i familieforhold, og specifikt paragraf 208, der vedrører straf for ægteskab eller registrering af partnerskab, når den ene part allerede er gift eller er part i et registreret partnerskab.

 Stk. 3. Den, som uden selv at være gift eller være part i et registreret partnerskab indgår ægteskab eller registreret partnerskab med en person, der allerede er gift eller er part i et registreret partnerskab, straffes med fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er en del af § 208 i 23. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i familieforhold, og præciserer formildende omstændigheder ved straffens pålæggelse for ægteskabsbrud eller indgåelse af registreret partnerskab, når den pågældende allerede er gift eller har et registreret partnerskab.

 Stk. 4. Det skal betragtes som en formildende omstændighed for den, der i forvejen er gift eller part i et registreret partnerskab, hvis det seneste ægteskab eller registrerede partnerskab ikke kan omstødes. Under samme betingelse kan straffen for den person, der hverken er gift eller part i et registreret partnerskab, helt bortfalde.


23. kapitel – Forbrydelser i familieforhold

 § 209. (Ophævet)


Almindelige betingelser for strafferetlige bestemmelsers anvendelse i forbindelse med uforsætlige følger af forsætlig lovovertrædelse.

 § 20. Hvor straf eller forhøjet straf betinges af, at en forsætlig lovovertrædelse har en bestemt uforsætlig følge, indtræder denne straf dog kun, når sådan følge kan tilregnes gerningsmanden som uagtsom, eller han har undladt efter evne at afværge den, efter at han er blevet opmærksom på faren.


23. kapitel – Forbrydelser i familieforhold

 § 210. Den, der har samleje med en slægtning i nedstigende linje, straffes med fængsel indtil 6 år. Adoptionsforhold sidestilles med biologisk slægtskab.


Dette afsnit er en del af 23. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i familieforhold, og specifikt paragraf 210, der vedrører straf for seksuelle forhold mellem søskende.

 Stk. 2. Den, der har samleje med sin broder eller søster, straffes med fængsel indtil 2 år. Straffen kan bortfalde for den, der ikke er fyldt 18 år.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven om seksualforbrydelser og præciserer, at reglerne om voldtægt, samleje med børn og andre seksuelle overgreb også gælder for andet seksuelt forhold end samleje.

 Stk. 3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse med hensyn til andet seksuelt forhold end samleje.


Dette afsnit er en del af 23. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i familieforhold, og specifikt vedrører det straf for vanrøgt, nedværdigende behandling eller forsørgelsespligtsovertrædelse over for ægtefælle, børn eller andre beskyttede familiemedlemmer.

 § 213. Den, som ved vanrøgt eller nedværdigende behandling krænker sin ægtefælle, sit barn eller nogen hans myndighed eller forsorg undergiven person under 18 år eller en i opstigende linie beslægtet eller besvogret, eller som ved modvillig at unddrage sig en ham over for nogen af de nævnte personer påhvilende forsørgelses- eller bidragspligt udsætter dem for nød, straffes med fængsel indtil 2 år.


24. kapitel – Seksualforbrydelser

 § 214. (Ophævet)


23. kapitel - Forbrydelser i familieforhold

 § 215. Den, som unddrager en person under 18 år forældres eller anden rette vedkommendes myndighed eller forsorg eller bidrager til, at han unddrager sig sådan myndighed eller forsorg, straffes efter reglerne i § 261.


Dette afsnit er en del af straffelovens 23. kapitel om "Forbrydelser i familieforhold" og uddyber straffen for at unddrage et barn forældres eller anden rette vedkommendes myndighed eller forsorg, herunder ved ulovlig udrejse af barnet.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der ulovligt fører barnet ud af landet.


Dette afsnit er en del af 23. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser i familieforhold, og specifikt straffer for at udsætte et barn for alvorlig fare ved at sende det til udlandet eller lade det deltage i et udlandsophold, der truer dets sundhed eller udvikling.

 § 215 a. Med bøde eller fængsel indtil 4 år straffes den, som sender sit barn til udlandet til forhold, der bringer barnets sundhed eller udvikling i alvorlig fare, eller lader sit barn tage del i et sådant udlandsophold.


24. kapitel – Seksualforbrydelser

 § 216. For voldtægt straffes med fængsel indtil 8 år den, der har samleje med en person, der ikke har samtykket heri.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven om seksualforbrydelser og præciserer straffen for voldtægt, herunder særlige straffenedsættelser, når offeret er et barn under 12 år, eller når gerningsmanden er fyldt 22 år og har samleje med et barn under 15 år.

 Stk. 2. For voldtægt straffes med fængsel indtil 12 år den, som har samleje med et barn under 12 år. På samme måde straffes den, som er fyldt 22 år og har samleje med et barn under 15 år.


Dette afsnit indgår i 24. kapitel om seksualforbrydelser og præciserer straffen for voldtægt efter § 216, stk. 1, hvor der fastsættes en mulighed for forhøjelse af straffen ved særligt skærpende omstændigheder.

 Stk. 3. Straffen efter stk. 1 kan stige til fængsel i 12 år, hvis voldtægten har haft en særligt farlig karakter eller der i øvrigt foreligger særligt skærpende omstændigheder.


Dette afsnit indgår i straffelovens 10. kapitel om straffens fastsættelse og præciserer, at der ved straffens udmåling skal tages hensyn til den særlige krænkelse, som lovovertrædelsen medfører, især i relation til seksualforbrydelser.

 Stk. 4. Ved fastsættelse af straffen skal der lægges vægt på den særlige krænkelse, der er forbundet med lovovertrædelsen.


Dette afsnit indgår i straffelovens 10. kapitel om straffens fastsættelse og specificerer, at det som en generel skærpende omstændighed ved straffens pålæggelse skal tages i betragtning, hvis den forurettede er offer for menneskehandel.

 Stk. 5. Det skal ved straffens fastsættelse i almindelighed indgå som en skærpende omstændighed, at forurettede er offer for menneskehandel.


24. kapitel – Seksualforbrydelser

 § 217. (Ophævet)


24. kapitel – Seksualforbrydelser

 § 218. Den, der ved udnyttelse af en persons sindssygdom eller mentale retardering skaffer sig samleje med den pågældende, straffes med fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og specifikt straffer seksuelle forhold mellem personer i myndighedsposition og personer under deres myndighed i institutionelle rammer.

 § 219. Med fængsel indtil 4 år straffes den, der er
1) ansat ved kriminalforsorgen, og som har samleje med en person, der er optaget i en af kriminalforsorgens institutioner, og som er undergivet den pågældendes myndighed,
2) ansat ved politiet, og som har samleje med en person, der er frihedsberøvet og i politiets varetægt, eller
3) ansat ved eller tilsynsførende med døgninstitution eller opholdssted for børn og unge, psykiatrisk afdeling, døgninstitution for personer med vidtgående psykiske handicap eller lignende institution, og som har samleje med nogen, der er optaget i institutionen.


Dette afsnit om forsøg på forbrydelse indgår i 4. kapitel af straffeloven, som omhandler forsøg og medvirken, og præciserer, at handlinger rettet mod gennemførelse af en forbrydelse, der ikke fuldbyrdes, kan straffes som forsøg.

 § 21. Handlinger, som sigter til at fremme eller bevirke udførelsen af en forbrydelse, straffes, når denne ikke fuldbyrdes, som forsøg.


Dette afsnit omhandler straf for forsøg på at begå en forbrydelse og muligheden for at nedsætte straffen, især hvis forsøget viser ringe styrke eller fasthed i det forbryderiske forsæt.

 Stk. 2. Den for lovovertrædelsen foreskrevne straf kan ved forsøg nedsættes, navnlig når forsøget vidner om ringe styrke eller fasthed i det forbryderiske forsæt.


Dette afsnit omhandler straf for forsøg på at begå en lovovertrædelse og indeholder en generel regel om, at forsøg kun straffes, hvis den fuldbyrdede lovovertrædelse kan straffes med mere end fængsel i 4 måneder.

 Stk. 3. For så vidt ikke andet er bestemt, straffes forsøg kun, når der for lovovertrædelsen kan idømmes en straf, der overstiger fængsel i 4 måneder.


Dette afsnit er placeret i 24. kapitel af straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og specifikt i forbindelse med bestemmelser om ulovlig udnyttelse af en persons sårbarhed i arbejdsmæssige, økonomiske eller plejemæssige afhængighedsforhold til at opnå samleje.

 § 220. Den, som ved groft misbrug af en persons arbejdsmæssige, økonomiske eller behandlings- eller plejemæssige afhængighed skaffer sig samleje med den pågældende, straffes med fængsel indtil 1 år eller, såfremt forholdet er begået over for en person under 18 år, med fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, "Seksualforbrydelser", og omhandler straf for at udnytte en persons vildfarelse ved at tilsnige sig samleje, fordi vedkommende forveksler gerningsmanden med en anden.

 § 221. Med fængsel indtil 4 år straffes den, der tilsniger sig samleje med en person, der forveksler gerningsmanden med en anden.


Dette afsnit er en del af kapitel 24 i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og specifikt regulerer straf for samleje med barn under 15 år.

 § 222. Den, der har samleje med et barn under 15 år, straffes med fængsel indtil 8 år, medmindre forholdet er omfattet af § 216, stk. 2.


Dette afsnit er en del af straffelovens 24. kapitel om seksualforbrydelser og præciserer straffen for samleje med et barn under 15 år, hvor der er tale om udnyttelse af gerningsmandens fysiske eller psykiske overlegenhed gennem tvang eller trusler.

 Stk. 2. Har gerningsmanden skaffet sig samlejet ved udnyttelse af sin fysiske eller psykiske overlegenhed ved brug af enten tvang eller fremsættelse af trusler, kan straffen stige til fængsel indtil 12 år.


Dette afsnit indgår i straffelovens 24. kapitel om seksualforbrydelser og præciserer, at udnyttelse af fysisk eller psykisk overlegenhed ved samleje med et barn under 15 år skal betragtes som en skærpende omstændighed ved straffens fastsættelse.

 Stk. 3. Ved fastsættelse af straffen efter stk. 1 skal det indgå som en skærpende omstændighed, at gerningsmanden har skaffet sig samlejet ved at udnytte sin fysiske eller psykiske overlegenhed.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, "Seksualforbrydelser", og omhandler straf for samleje med personer under 18 år, der befinder sig i en særlig beskyttet position i forhold til den skyldige, såsom stedbørn, plejebørn eller personer under opsyn i forbindelse med undervisning eller opdragelse.

 § 223. Den, som har samleje med en person under 18 år, der er den skyldiges stedbarn eller plejebarn eller er betroet den pågældende til undervisning eller opdragelse, straffes med fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, "Seksualforbrydelser", og præciserer straffen for at forføre en person under 18 år til samleje under groft misbrug af en alder- og erfaringsskabt overlegenhed, som en tillægsbestemmelse til § 223, stk. 1.

 Stk. 2. Med samme straf anses den, som under groft misbrug af en på alder og erfaring beroende overlegenhed forfører en person under 18 år til samleje.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, "Seksualforbrydelser", og omhandler straf for formidling af seksuelle ydelser, hvor en person under 18 år er involveret.

 § 224. Den, der medvirker til, at en person under 18 år mod betaling eller løfte om betaling har samleje med en kunde, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven om seksualforbrydelser og præciserer straffen for en voksen, der har samleje med en person under 18 år, som prostituerer sig.

 Stk. 2. Den, der som kunde mod betaling eller løfte om betaling har samleje med en person under 18 år, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og sikrer, at de strafbestemmelser, der gælder for samleje, også finder tilsvarende anvendelse på andre former for seksuelle forhold.

 § 225. Bestemmelserne i §§ 216-224 finder tilsvarende anvendelse med hensyn til andet seksuelt forhold end samleje.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og specifikt retter sig mod optagelse af pornografisk materiale med personer under 18 år med udbredelsesformål.

 § 226. Den, der optager pornografiske fotografier, film el.lign. af en person under 18 år med forsæt til at sælge eller på anden måde udbrede materialet, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, "Seksualforbrydelser", og omhandler straf for at medvirke til, at mindreårige deltager i pornografiske forestillinger.

 § 227. Den, der medvirker til, at en person under 18 år deltager i en forestilling med pornografisk optræden, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit er en del af § 227 i straffeloven, der omhandler straf for medvirken til udnyttelse af personer under 18 år i pornografiske forestillinger, og præciserer straffen for personer, der som tilskuer deltager i sådanne forestillinger med deltagelse af mindreårige.

 Stk. 2. Den, der som tilskuer overværer en forestilling som nævnt i stk. 1 med deltagelse af en person under 18 år, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit findes i 24. kapitel (Seksualforbrydelser) og omhandler strafudmåling i tilfælde, hvor gerningsmanden på grund af ukendskab til ofrets alder eller tilstand ikke kan tilregnes forsæt, men har handlet uagtsomt ved overtrædelse af bestemte paragraffer om seksuelle forhold til personer under 18 år eller i sårbar stilling.

 § 228. Overtrædelse af §§ 218 eller 222-224, § 225, jf. §§ 218 eller 222-224, § 226 eller § 227, stk. 1, der som følge af gerningsmandens ukendskab til forurettedes tilstand eller alder ikke kan tilregnes gerningsmanden som forsætlig, straffes med en forholdsmæssig mindre straf, hvis gerningsmanden dog har handlet uagtsomt.


Dette afsnit omhandler straf for forsøg på at begå en forbrydelse og indeholder en undtagelse fra straf, når gerningsmanden frivilligt afbryder eller forhindrer fuldbyrdelsen af forbrydelsen. Det er placeret i 4. kapitel, som handler om forsøg og medvirken, og følger umiddelbart efter § 21, der fastslår, at forsøg generelt er strafbart.

 § 22. Forsøg straffes ikke, når gerningsmanden frivilligt og ikke på grund af tilfældige hindringer for gerningens udførelse eller for opnåelsen af det ved denne tilsigtede øjemed afstår fra iværksættelsen eller hindrer fuldbyrdelsen eller foretager handlinger, som ville have hindret fuldbyrdelsen, hvis denne ikke, ham uafvidende, var mislykkedes eller ad anden vej var afværget.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og regulerer straf for krænkelse af blufærdighed gennem uanstændigt forhold, herunder skærpet straf ved overtrædelse mod børn under 15 år.

 § 232. Den, som ved uanstændigt forhold krænker blufærdigheden, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år eller, hvis forholdet er begået over for et barn under 15 år, med bøde eller fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit indgår i straffelovens 24. kapitel om seksualforbrydelser og præciserer, at ved straffens fastsættelse for voldtægt skal der særligt tages hensyn til den særlige krænkelse, der er forbundet med lovovertrædelsen.

 Stk. 2. Ved fastsættelse af straffen skal der lægges vægt på den særlige krænkelse, der er forbundet med lovovertrædelsen.


24. kapitel – Seksualforbrydelser

 § 233. Den, der driver virksomhed med, at en anden mod betaling eller løfte om betaling har seksuelt forhold til en kunde, straffes for rufferi med fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven om seksualforbrydelser og præciserer straffen for udnyttelse eller formidling i forbindelse med erhvervsmæssig prostitution.

 Stk. 2. Den, der i øvrigt udnytter, at en anden erhvervsmæssigt mod betaling eller løfte om betaling har seksuelt forhold til en kunde, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år. Det samme gælder den, der fremmer, at en anden mod betaling eller løfte om betaling har seksuelt forhold til en kunde, ved for vindings skyld eller i oftere gentagne tilfælde at optræde som mellemmand.


Dette afsnit er en del af straffelovens 23. kapitel om seksualforbrydelser og indgår i paragraffen § 233, der omhandler rufferi og udnyttelse af andres erhvervsmæssige seksuelle aktiviteter.

 Stk. 3. Den, der udlejer værelse i hotel til brug for, at en anden erhvervsmæssigt mod betaling eller løfte om betaling har seksuelt forhold til en kunde, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Seksualforbrydelser, herunder rufferi og udnyttelse i forbindelse med prostituerede

 § 233 a. Den, der ved retsstridig fremkaldelse, bestyrkelse eller udnyttelse af en vildfarelse eller ved anden utilbørlig fremgangsmåde formår en anden til mod betaling eller løfte om betaling at have seksuelt forhold til en kunde, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og specifikt retter sig mod ulovlig distribution af pornografisk materiale til mindreårige.

 § 234. Den, som sælger utugtige billeder eller genstande til en person under 16 år, straffes med bøde.


Dette afsnit er en del af kapitel 24 i straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og specifikt retter sig mod udbredelse af børnepornografi.

 § 235. Den, som udbreder pornografiske fotografier eller film, andre pornografiske visuelle gengivelser eller lignende af personer under 18 år, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år eller under særligt skærpende omstændigheder med fængsel indtil 6 år. Som særligt skærpende omstændigheder anses navnlig tilfælde, hvor barnets liv udsættes for fare, hvor der anvendes grov vold, hvor der forvoldes barnet alvorlig skade, eller hvor der er tale om udbredelse af mere systematisk eller organiseret karakter.


Dette afsnit er en del af 24. kapitel i straffeloven om seksualforbrydelser og omhandler straf for besiddelse eller kendskab til børnepornografisk materiale.

 Stk. 2. Den, som besidder eller mod vederlag eller gennem internettet eller et lignende system til spredning af information gør sig bekendt med pornografiske fotografier eller film, andre pornografiske visuelle gengivelser eller lignende af personer under 18 år, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit er en undtagelse til reglen om straf for besiddelse af pornografisk materiale med personer under 18 år, og præciserer, at der ikke er straf for besiddelse af sådant materiale fremstillet af en person, der er fyldt 15 år, såfremt denne har givet samtykke.

 Stk. 3. Bestemmelsen i stk. 2 omfatter ikke besiddelse af fotografier, film el.lign. af en person, der er fyldt 15 år, hvis den pågældende samtykker i besiddelsen.


Dette afsnit er en del af kapitel 24, "Seksualforbrydelser", og omhandler straf for fremstilling, salg eller overdragelse af seksuelt udformede dukker, der fremstår som børn.

 § 235 a. Den, som fremstiller eller sælger eller på anden måde overdrager en dukke, som fremstår som et barn, og som er konstrueret med et seksuelt formål for øje, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 24 (Seksualforbrydelser) i straffeloven og omhandler straf for besiddelse af en dukke, der fremstår som et barn og er konstrueret med seksuelt formål, som et led i bekæmpelse af seksuelle forbrydelser mod børn.

 Stk. 2. Den, som besidder en dukke som nævnt i stk. 1, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


Dette afsnit findes i 24. kapitel af straffeloven, som omhandler seksualforbrydelser, og regulerer muligheden for at pålægge forbud mod ophold, bolig, besøg, kontakt og udrejse over for personer, der er dømt for bestemte seksualforbrydelser mod børn eller menneskehandel.

 § 236. Når nogen dømmes efter §§ 216 eller 222, § 223, stk. 2, § 224, stk. 1, § 225, jf. §§ 216 eller 222, § 223, stk. 2, eller § 224, stk. 1, § 228, jf. en af de foregående bestemmelser, § 232 eller § 262 a, stk. 2, kan der ved dommen gives den pågældende forbud mod
1) at opholde sig eller færdes i nærmere afgrænsede områder, hvor der er fare for, at den pågældende vil begå ny lovovertrædelse af lignende beskaffenhed (opholdsforbud),
2) uden politiets tilladelse at lade børn under 18 år tage ophold i sin bolig eller selv tage ophold hos personer, hos hvem der opholder sig børn under 18 år (boligforbud),
3) at modtage besøg af børn under 18 år, der ikke er ledsaget af en voksen (besøgsforbud),
4) gennem internettet eller et lignende system til spredning af information at søge at kontakte børn under 18 år, der ikke kender den dømte (kontaktforbud), eller
5) at udrejse (udrejseforbud).


Dette afsnit omhandler straf for overtrædelse af forbud, der er fastsat i forbindelse med domme for personer dømt for bestemte alvorlige lovovertrædelser, herunder forbud mod ophold, kontakt eller udrejse.

 Stk. 10. Overtrædelse af et forbud efter stk. 1 straffes med fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit omhandler politiets tilsyn med dømtes overholdelse af forbud, herunder adgang til bolig og undersøgelse af personlige genstande uden retskendelse, som er fastsat i forbindelse med domme for seksualforbrydelser og lignende alvorlige lovovertrædelser.

 Stk. 11. Politiet fører tilsyn med dømtes overholdelse af forbud efter stk. 1, nr. 1-4. Politiet kan som led i tilsynets gennemførelse uden retskendelse skaffe sig adgang til den dømtes bolig og andre lokaliteter, som den dømte råder over, og foretage undersøgelse heraf. Politiet kan endvidere uden retskendelse foretage undersøgelse af breve og andre papirer og andre genstande, som den dømte råder over, og om nødvendigt medtage disse med henblik på undersøgelse af deres indhold.


Dette afsnit omhandler betingelserne for tilsyn med dømte personer, der har fået forbud mod at kontakte andre dømte eller opholde sig i bestemte områder, herunder politiets beføjelser til at foretage undersøgelser uden retskendelse og kravet om, at tilsynet skal udføres skånsomt og stå i rimeligt forhold til formålet.

 Stk. 12. Tilsyn efter stk. 11 skal udføres så skånsomt, som omstændighederne tillader, og gennemførelsen af tilsynet skal stå i rimeligt forhold til tilsynets formål.


Dette afsnit er en del af § 236 i straffeloven, som omhandler forbud for dømte seksualforbrydere, herunder opholdsforbud. Stk. 13 regulerer politiets mulighed for at videregive oplysninger til indehavere og ledere af virksomheder og institutioner om personer, der har fået forbud mod at opholde sig eller færdes i disse, for at sikre håndhævelsen af forbuddet.

 Stk. 13. Politiet kan videregive oplysninger til indehavere og ledere af virksomheder, institutioner m.v. om, hvilke personer der har fået forbud efter stk. 1, nr. 1, mod at opholde sig eller færdes i den pågældende virksomhed, institution m.v. Videregivelse må kun ske i det omfang, det er nødvendigt for at håndhæve forbud efter stk. 1, nr. 1. Oplysningerne må kun behandles af modtagerne i det omfang, det er nødvendigt af hensyn til håndhævelse af forbuddet.


Dette afsnit er en del af § 236 i straffeloven, som omhandler forbud for dømte seksualforbrydere, herunder opholds-, bolig-, besøgs- og kontaktforbud. Stk. 14 fastsætter tavshedspligt for modtagere af oplysninger om forbudte personer, herunder virksomheder og institutioner, der modtager oplysninger fra politiet for håndhævelse af forbud, og henviser til gældende regler om fortrolighed i §§ 152 og 152 c-152 f.

 Stk. 14. Modtagerne har tavshedspligt med hensyn til de i stk. 13 nævnte oplysninger. Det samme gælder andre personer, som i medfør af regler fastsat efter stk. 15, nr. 3, kan behandle de pågældende oplysninger. §§ 152 og 152 c-152 f finder tilsvarende anvendelse.


Dette afsnit omhandler nærmere regler, som justitsministeren fastsætter i forbindelse med tilsyn og håndhævelse af forbud, der er pålagt personer dømt for seksualforbrydelser eller lignende alvorlige lovovertrædelser, herunder politiets tilsyn, videregivelse af oplysninger og klageadgang.

 Stk. 15. Justitsministeren fastsætter nærmere regler om
1) gennemførelse af tilsyn som nævnt i stk. 11, herunder om tilsynets hyppighed,
2) politiets videregivelse af oplysninger som nævnt i stk. 13,
3) modtagernes tavshedspligt og opbevaring og behandling af oplysninger som nævnt i stk. 13, herunder om, at oplysningerne i nødvendigt omfang kan behandles af andre ansatte end de i stk. 13 nævnte,
4) klage over politiets dispositioner i forbindelse med tilsyn som nævnt i stk. 11,
5) tilladelser efter stk. 2, 3. pkt., herunder om indgivelse af ansøgning, vilkår for tilladelser og tilbagekaldelse af tilladelser, og
6) straf af bøde for overtrædelse af regler fastsat i medfør af nr. 3.


Dette afsnit er en del af § 236 i straffeloven, som omhandler forbud, der kan pålægges personer dømt for seksualforbrydelser eller andre alvorlige lovovertrædelser, herunder opholds-, bolig-, besøgs-, kontakt- og udrejseforbud. Afsnittet præciserer undtagelser og mulighed for politiets tilladelse til specifikke rejser.

 Stk. 2. Forbud efter stk. 1 omfatter ikke kontakt, ophold eller færden, som af særlige grunde må anses for beføjet. Forbud efter stk. 1, nr. 2 og 3, omfatter ikke den dømtes børn eller adoptivbørn. Politiet kan under særlige omstændigheder skriftligt meddele tilladelse til, at en person, der er meddelt forbud efter stk. 1, nr. 5, kan foretage en specifik rejse.


Dette afsnit indgår i § 236 i straffeloven, som omhandler forbud, der kan pålægges ved dom for seksualforbrydelser og andre alvorlige lovovertrædelser, herunder opholdsforbud, boligforbud, besøgsforbud, kontaktforbud og udrejseforbud. Afsnittet præciserer betingelserne for, hvornår sådanne forbud kan pålægges for at forebygge ny kriminalitet.

 Stk. 3. Forbud efter stk. 1, nr. 1-4, kan gives, når det efter karakteren af det begåede forhold og oplysningerne om den dømtes person, herunder om tidligere kriminalitet, må antages, at der er fare for, at den dømte vil begå ny lovovertrædelse af lignende beskaffenhed, og at forbuddet vil være egnet til at forebygge denne fare.


Dette afsnit er en del af § 236 i straffeloven, som omhandler forbud, der kan pålægges personer dømt for seksualforbrydelser eller andre alvorlige lovovertrædelser, herunder udrejseforbud. Afsnittet præciserer betingelserne for at pålægge et udrejseforbud, når der er fare for, at den dømte begår ny lignende lovovertrædelse i udlandet.

 Stk. 4. Forbud efter stk. 1, nr. 5, kan gives, når det efter karakteren af det begåede forhold og oplysningerne om den dømtes person, herunder om tidligere kriminalitet, må antages, at der er fare for, at den dømte vil begå ny lovovertrædelse af lignende beskaffenhed i udlandet, og at forbuddet vil være egnet til at forebygge denne fare.


Dette afsnit omhandler varigheden af forbud, der gives til den dømte i forbindelse med domme for seksualforbrydelser, herunder opholds-, bolig-, besøgs- og kontaktforbud.

 Stk. 5. Forbud gives indtil videre, jf. dog stk. 6. Forbud kan dog gives på tid fra 1 til 5 år regnet fra endelig dom.


Dette afsnit omhandler udrejseforbud som en strafferetlig retsfølge for personer dømt efter bestemte paragraffer i straffeloven, herunder særlige regler for varighed og forlængelse af forbuddet ved udståelse af frihedsstraf.

 Stk. 6. Forbud efter stk. 1, nr. 5, gives på tid fra 1 til 5 år regnet fra endelig dom. Ved udståelse af fængselsstraf eller anden strafferetlig retsfølge af frihedsberøvende karakter forlænges forbuddet tilsvarende.


Dette afsnit er en del af § 236 i straffeloven, som omhandler forbud, der kan pålægges personer dømt for seksualforbrydelser eller andre alvorlige lovovertrædelser, herunder opholds-, bolig-, besøgs-, kontakt- og udrejseforbud. Stk. 7 indeholder en proportionalitetsprincip, der kræver, at sådanne forbud ikke må stå i misforhold til den forstyrrelse, de forårsager for den dømte, hensynet til beskyttede personer og karakteren af den begåede lovovertrædelse.

 Stk. 7. Forbud må ikke stå i misforhold til den herved forvoldte forstyrrelse af den pågældendes forhold, hensynet til dem, som forbuddet skal beskytte, og karakteren af det begåede forhold.


Dette afsnit omhandler betingelserne for, at en dømt kan få genoptaget spørgsmålet om opretholdelse af et forbud, der er givet indtil videre efter en dom for seksualforbrydelser eller lignende, herunder retten til at anmode om, at anklagemyndigheden indbringer sagen for retten efter 5 år, og muligheden for tidligere behandling ved særlige omstændigheder.

 Stk. 8. Når forbud er givet indtil videre, kan den dømte efter 5 års forløb regnet fra endelig dom forlange, at anklagemyndigheden indbringer spørgsmålet om forbuddets opretholdelse for retten. Når særlige omstændigheder taler for det, kan justitsministeren tillade, at indbringelse for retten sker tidligere. § 59, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse. Afgørelsen træffes ved kendelse. Hvis afgørelsen går ud på, at forbuddet helt eller delvis opretholdes, kan spørgsmålet på ny indbringes for retten, dog tidligst efter 2 års forløb.


Dette afsnit omhandler betingelserne for, at en dømt person kan få genoptaget spørgsmålet om opretholdelse af et udrejseforbud, som er fastsat efter en dom for seksualforbrydelser eller lignende, herunder fristen for anbringelse for retten og muligheden for tidligere behandling ved særlige omstændigheder.

 Stk. 9. Når et forbud er givet efter stk. 1, nr. 5, kan den dømte efter 1 års forløb regnet fra løsladelse eller udskrivning forlange, at anklagemyndigheden indbringer spørgsmålet om forbuddets opretholdelse for retten. Når særlige omstændigheder taler for det, kan justitsministeren tillade, at indbringelse for retten sker tidligere. § 59, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse. Afgørelsen træffes ved kendelse. Hvis afgørelsen går ud på, at forbuddet helt eller delvis opretholdes, kan spørgsmålet på ny indbringes for retten, dog tidligst efter 1 års forløb.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme

 § 237. Den, som dræber en anden, straffes for manddrab med fængsel fra 5 år indtil på livstid.


Dette afsnit er en del af 25. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser mod liv og legeme, og specifikt regulerer straffen for moder, der dræber sit barn under eller straks efter fødslen under særlige omstændigheder som nød, frygt for vanære eller psykisk påvirkning pga. fødslen.

 § 238. Dræber en moder sit barn under eller straks efter fødselen, og det må formodes, at hun har handlet i nød, af frygt for vanære eller under påvirkning af en ved fødselen fremkaldt svækkelse, forvirring eller rådvildhed, straffes hun med fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af § 238 i straffeloven, som omhandler straf for moderens drab på sit barn under eller straks efter fødslen, og præciserer, at straf kan bortfalde, hvis forbrydelsen ikke er fuldbyrdet og barnet ikke er skadet.

 Stk. 2. Er forbrydelsen ikke fuldbyrdet, og har handlingen ikke påført barnet skade, kan straf bortfalde.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme

 § 239. Den, som dræber en anden efter dennes bestemte begæring, straffes med fængsel indtil 3 år.


4. kapitel – Forsøg og medvirken

 § 23. Den for en lovovertrædelse givne straffebestemmelse omfatter alle, der ved tilskyndelse, råd eller dåd har medvirket til gerningen. Straffen kan nedsættes for den, der kun har villet yde en mindre væsentlig bistand eller styrke et allerede fattet forsæt, samt når forbrydelsen ikke er fuldbyrdet eller en tilsigtet medvirken er mislykkedes.


Dette afsnit er en del af 4. kapitel i straffeloven, som omhandler forsøg og medvirken. Bestemmelsen finder anvendelse på personer, der har medvirket til en lovovertrædelse, og præciserer, at straffen kan nedsættes, hvis den medvirkende har handlet i forbindelse med et særligt pligtforhold, som vedkommende dog ikke selv står under.

 Stk. 2. Straffen kan ligeledes nedsættes for den, der medvirker til krænkelse af et særligt pligtforhold, men selv står uden for dette.


Dette afsnit omhandler straf for medvirken til lovovertrædelser og indeholder særlige regler om, hvornår straf kan bortfalde, især i tilfælde med ringe medvirken eller uagtsomhed, og er en del af kapitlet om forsøg og medvirken i straffeloven.

 Stk. 3. For så vidt ikke andet er bestemt, kan straf for medvirken ved lovovertrædelser, der ikke straffes med højere straf end fængsel i 4 måneder, bortfalde, når den medvirkende kun har villet yde en mindre væsentlig bistand eller styrke et allerede fattet forsæt, samt når hans medvirken skyldes uagtsomhed.


Dette afsnit er en del af kapitel 25, "Forbrydelser mod liv og legeme", og omhandler straf for medvirken til selvmord.

 § 240. Den, som medvirker til, at nogen berøver sig selv livet, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme

 § 241. Den, som uagtsomt forvolder en andens død, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 måneder eller under særligt skærpende omstændigheder med fængsel indtil 10 år. Er forholdet begået i forbindelse med spirituskørsel, overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1 eller 2, særligt hensynsløs kørsel eller de groveste hastighedsovertrædelser, anses dette som en særligt skærpende omstændighed.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme

 § 242. Den, der på en måde, som er egnet til at krænke en anden persons fred, systematisk og vedvarende kontakter, forfølger eller på anden måde chikanerer den pågældende, straffes for stalking med bøde eller fængsel indtil 3 år.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme – Forbrydelser mod den personlige integritet og psykiske vold i nære relationer

 § 243. Den, som tilhører eller er nært knyttet til en andens husstand eller tidligere har haft en sådan tilknytning til husstanden, og som gentagne gange over en periode udsætter den anden for groft nedværdigende, forulempende eller krænkende adfærd, der er egnet til utilbørligt at styre den anden, herunder ved udøvelse af negativ social kontrol, straffes for psykisk vold med bøde eller fængsel indtil 3 år.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme

 § 244. Den, som øver vold mod eller på anden måde angriber en andens legeme, straffes med bøde eller fængsel indtil 3 år.


Dette afsnit er en del af straffelovens 25. kapitel om forbrydelser mod liv og legeme og præciserer straffen for gentagne voldshandlinger i husstand, som ikke allerede er omfattet af den strengere straffebestemmelse i § 245.

 Stk. 2. Begås forhold, som er nævnt i stk. 1, gentagne gange over en periode af en person i eller nært knyttet til den forurettedes husstand, uden at forholdet er omfattet af § 245, kan straffen stige til fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit indgår i kapitel 25 "Forbrydelser mod liv og legeme" i straffeloven og omhandler straf for grov vold og mishandling, herunder skærpende omstændigheder ved særlig brutal vold eller vold mod børn i nære relationer.

 § 245. Den, der udøver et legemsangreb af særligt rå, brutal eller farlig karakter eller gør sig skyldig i mishandling, straffes med fængsel indtil 6 år. Har et sådant legemsangreb haft betydelig skade på legeme eller helbred til følge, skal dette betragtes som en særligt skærpende omstændighed. Det skal endvidere betragtes som en særligt skærpende omstændighed, hvis legemsangrebet eller mishandlingen er begået mod en person under 18 år af en person i eller nært knyttet til den forurettedes husstand.


Dette afsnit er en del af § 245 i straffeloven, der omhandler grov vold og mishandling, og specificerer straffen for at tilføje en anden person skade på legeme eller helbred uden for de i stk. 1 nævnte særlige tilfælde.

 Stk. 2. Den, der uden for de i stk. 1 nævnte tilfælde tilføjer en anden person skade på legeme eller helbred, straffes med fængsel indtil 6 år.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme – § 245 a vedrører straf for kvindelig omskæring.

 § 245 a. Den, der ved et legemsangreb med eller uden samtykke bortskærer eller på anden måde fjerner kvindelige ydre kønsorganer helt eller delvis, straffes med fængsel indtil 6 år.


Dette afsnit findes i 25. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme", og præciserer straffen for særligt grove tilfælde af legemsangreb, der er omfattet af § 245 eller § 245 a.

 § 246. Har et legemsangreb omfattet af § 245 eller § 245 a, været af en så grov beskaffenhed eller haft så alvorlige skader eller døden til følge, at der foreligger særdeles skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel i 10 år.


Dette afsnit omhandler skærpende omstændigheder ved straffens fastsættelse for lovovertrædelser relateret til vold og psykisk vold, og indgår i kapitel 25 "Forbrydelser mod liv og legeme" i straffeloven.

 § 247. Begås nogen af de lovovertrædelser, der er nævnt i §§ 243-246, af en person, der tidligere er dømt for forsætligt legemsangreb, for psykisk vold eller for en forbrydelse, der har været forbundet med forsætlig vold, kan straffen forhøjes med indtil det halve.


Dette afsnit er en del af straffelovens 25. kapitel om forbrydelser mod liv og legeme og præciserer, under hvilke omstændigheder straffen for vold, grov vold eller mishandling kan forhøjes, herunder når overtrædelsen begås mod personer, der pga. deres arbejde er særligt udsat for vold.

 Stk. 2. Det samme gælder, når en lovovertrædelse som nævnt i §§ 244-246 begås over for en person, der efter karakteren af sit arbejde er særligt udsat for vold.


Dette afsnit er en del af 25. kapitel i straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme", og specifikt en formildende bestemmelse i forbindelse med straf for legemsangreb, hvor der er tale om gensidig vold eller slagsmål.

 § 248. For legemsangreb under slagsmål, eller når den angrebne har øvet gengæld mod angriberen, kan straffen under særlig formildende omstændigheder bortfalde.


Dette afsnit findes i 25. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme". Paragraffen indgår i en række bestemmelser om forskellige former for vold og legemsangreb og regulerer straffen for uagtsomt at forvolde betydelig skade på andres legeme eller helbred, herunder skærpende omstændigheder i trafikrelaterede forhold.

 § 249. Den, som uagtsomt tilføjer nogen betydelig skade på legeme eller helbred, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 måneder eller under særligt skærpende omstændigheder med fængsel indtil 8 år. Er forholdet begået i forbindelse med spirituskørsel, overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1 eller 2, særligt hensynsløs kørsel eller de groveste hastighedsovertrædelser, anses dette som en særligt skærpende omstændighed.


Dette afsnit er en del af 4. kapitel i straffeloven, som omhandler forsøg og medvirken. Det specificerer, at en medvirkende ikke straffes, hvis vedkommende under de i § 22 nævnte betingelser forhindrer fuldbyrdelsen af en forbrydelse.

 § 24. Den medvirkende straffes ikke, hvis han under de i § 22 angivne betingelser hindrer fuldbyrdelsen eller foretager handlinger, som ville have hindret fuldbyrdelsen, hvis denne ikke, ham uafvidende, var mislykkedes eller ad anden vej var afværget.


Dette afsnit er placeret i 25. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme", og specifikt vedrører det straf for at hensætte en anden i hjælpeløs tilstand eller at forlade en person under egen varetægt i en sådan tilstand.

 § 250. Den, som hensætter en anden i hjælpeløs tilstand eller forlader en under den pågældendes varetægt stående person i en sådan tilstand, straffes med fængsel indtil 8 år.


Dette afsnit er placeret i 25. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme", og specifikt vedrører det straf for uforsvarlig adfærd under barsel, der udsætter nyfødte børn for alvorlig fare.

 § 251. En kvinde, der ved sin barnefødsel på uforsvarlig måde udsætter barnet for alvorlig fare, straffes med bøde eller fængsel indtil 1 år.


25. kapitel – Forbrydelser mod liv og legeme

 § 252. Med fængsel indtil 8 år straffes den, der for vindings skyld, af grov kådhed eller på lignende hensynsløs vis forvolder nærliggende fare for nogens liv eller førlighed.


Denne paragraf er en del af 25. kapitel i straffeloven, som omhandler forbrydelser mod liv og legeme, og præciserer straf for at forvolde fare for smitte med livstruende og uhelbredelige sygdomme.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, der på hensynsløs måde forvolder fare for, at nogen smittes med en livstruende og uhelbredelig sygdom.


Dette afsnit er en del af § 252 i straffeloven, som omhandler straf for at forvolde nærliggende fare for nogens liv eller helbred, herunder ved at udsætte nogen for en livstruende og uhelbredelig sygdom. Afsnittet fastsætter, at justitsministeren i samråd med sundhedsministeren bestemmer, hvilke sygdomme der indgår i denne bestemmelse.

 Stk. 3. Justitsministeren fastsætter efter forhandling med ministeren for sundhed og forebyggelse, hvilke sygdomme der er omfattet af stk. 2.


Dette afsnit er placeret i 25. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme", og specifikt vedrører det straf for undladelse af at yde hjælp i livsfarende situationer.

 § 253. Med bøde eller fængsel indtil 2 år straffes den, som, uagtet det var ham muligt uden særlig fare eller opofrelse for sig selv eller andre, undlader
1) efter evne at hjælpe nogen, der er i øjensynlig livsfare, eller
2) at træffe de foranstaltninger, som af omstændighederne kræves til redning af nogen tilsyneladende livløs, eller som er påbudt til omsorg for personer, der er ramt af skibbrud eller anden tilsvarende ulykke.


Dette afsnit er en del af straffelovens 25. kapitel om "Forbrydelser mod liv og legeme" og præciserer straffen for overtrædelse af pligt til at hjælpe ved ulykker, især i forbindelse med flugt fra et færdselsuheld med betydelig personskade.

 Stk. 2. Med fængsel indtil 2 år straffes den, der overtræder stk. 1 i forbindelse med flugt fra et færdselsuheld, hvorved nogen er tilføjet betydelig personskade.


Dette afsnit er placeret i 25. kapitel af straffeloven, som omhandler "Forbrydelser mod liv og legeme", og specifikt i forbindelse med bestemmelser om farlig behandling af sårbar personer ved overladelse af farlige genstande.

 § 254. Med bøde eller fængsel indtil 3 måneder straffes den, som forsætligt eller uagtsomt overlader barn under 15 år, sindssyg, mentalt retarderet eller beruset person farligt våben eller sprængstof.


5. kapitel - Strafansvar for juridiske personer

 § 25. En juridisk person kan straffes med bøde, når det er bestemt ved eller i medfør af lov.


Dette afsnit er en del af kapitel 26, "Forbrydelser mod den personlige frihed", og definerer straffen for ulovlig tvang, herunder tvang udøvet ved vold, trusler eller udnyttelse af fortrolige oplysninger.

 § 260. Med bøde eller fængsel indtil 2 år straffes for ulovlig tvang den, som
1) ved vold eller ved trussel om vold, om betydelig skade på gods, om frihedsberøvelse eller om at fremsætte usand sigtelse for strafbart eller ærerørigt forhold eller at åbenbare privatlivet tilhørende forhold tvinger nogen til at gøre, tåle eller undlade noget,
2) ved trussel om at anmelde eller åbenbare et strafbart forhold eller om at fremsætte sande ærerørige beskyldninger tvinger nogen til at gøre, tåle eller undlade noget, for så vidt fremtvingelsen ikke kan anses tilbørlig begrundet ved det forhold, som truslen angår.


Dette afsnit er en del af § 260 i straffeloven, som omhandler ulovlig tvang, og præciserer, at straffen kan forhøjes, hvis tvang bruges til at tvinge en person til at indgå ægteskab, religiøs vielse uden borgelig gyldighed eller andet ægteskabslignende forhold, eller til at fastholde en person i et sådant forhold.

 Stk. 2. Tvinges nogen til at indgå ægteskab eller til en religiøs vielse uden borgelig gyldighed eller til at indgå i et andet ægteskabslignende forhold, eller fastholdes nogen ved tvang i et sådant ægteskab eller forhold, kan straffen stige til fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af § 260 i straffeloven, som omhandler ulovlig tvang, og præciserer, at straffen kan forhøjes, hvis offeret tvinges til at bære en ansigtsskærmende beklædningsgenstand.

 Stk. 3. Tvinges nogen til at bære en beklædningsgenstand, der skjuler vedkommendes ansigt, kan straffen stige til fængsel indtil 4 år.


Dette afsnit er en del af kapitel 26 (Forbrydelser mod den personlige frihed) i straffeloven og omhandler straf for at forestå en religiøs vielse uden borgerlig gyldighed eller indgåelse af et ægteskabslignende forhold med en person under 18 år.

 § 260 a. Den, som forestår en religiøs vielse uden borgerlig gyldighed eller indgåelsen af et andet ægteskabslignende forhold med en person under 18 år, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.


Dette afsnit er en del af § 260 a i kapitel 26 (Forbrydelser mod den personlige frihed) i straffeloven og omhandler straf for at fremme eller indgå i religiøse vielse eller ægteskabslignende forhold uden borgerlig gyldighed, især når det vedrører personer under 18 år.

 Stk. 2. På samme måde straffes den, som lader sit barn indgå i en religiøs vielse uden borgerlig gyldighed eller i et andet ægteskabslignende forhold, og den, som efter at være fyldt 18 år frivilligt indgår i en religiøs vielse uden borgerlig gyldighed eller i et andet ægteskabslignende forhold med en person under 18 år.


26. kapitel – Forbrydelser mod den personlige frihed

 § 261. Den, som berøver en anden friheden, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 år.