Input: Viedli ma polámané vetvičky a udupaná tráva.


Input: Na čistinke neostal ani jedinký.


Input: Horšie však bolo, že ten divý kôň zmizol.


Input: Márne som ho vyzeral.


Input: Od rána do večera som pil čaj s citrónom, aby som sa čo najskôr uzdravil a mohol Lienke splniť jej sen.


Input: Nebol to nik iný ako chrobák Truhlík.


Input: “ Utiekol som im!“ vyhlásil zadyččaný.


Input: Od prvej chvíle sa tu správal ako doma.


Input: Prekvapilo ma to, ale Truhlík mi prezradil, že sa vslatne narodil v kine.


Input: Tam prežil celé svoje detstvo.


Input: “ Nemaj strachy.


Input: Naučím ťa to.


Input: Vyzeral akoby ho oposkladali z niekoľkých plemien psov.


Input: Chuchlík v maštali a na cvičisku


Input: Ten koník za mnou naskutku priklusal.


Input: To vám bolo prekvapenie!


Input: Pohladkal som ho a veru ani sa nehol.


Input: “ Postavíme ti maštal, chuchlík,“ povedal som mu.


Input: Okamžite súhlasil s mojím návrhom a meno prijal bez mihnutia oka.


Input: Na pomoc nám prišiel Brucháč s niekoľkými chrobákmi a onedlho sme mali obydlie pre Chuchlíka pod strechou.


Input: “ A teraz je na rade výcvik,“ oznámil som mu.


Input: Obrázkovým telefónom som zavolal kováča Kováčika a ten bez dlhých rečí koníka okoval.

Kováčika


Input: Tak ja veru nie!


Input: Lienkina jazda


Input: Mal som koníka, mal som aj koč.


Input: Kdeže!


Input: “ Hihihi!


Input: “ To rada počujem,“ vyhlásila Lienka.


Input: “ Ja si počkám,“ odmietla.


Input: Ja najviac.


Input: Od ľaku som nevládal vyriecť slova.


Input: O nej a o koníkovi nikto nič nevedel.


Input: “ Na to sa spoľahnite!“ začal vyjednávať chrobák Truhlík.


Input: Bol som šťastný ako blška, že sa jej nič nestalo.


Input: Nemal som dôvod zapierať.


Input: Ona by mala policajtom všetko vysvetliť.


Input: Vnútil mi liace a koč s tým divým koňom.


Input: A preto môže za všetky nehody on.


Input: Pristáli sme u slimáka Oskara.


Input: Súd sa konal za účasti veľkého obecenstva.


Input: “ To všetko je Ferdova vina,“ prehlásila.


Input: Sudcovia sa sa celkom priklonili na jej stranu.


Input: “ Vina je jednoznačne dokázaná!“ vyhlásil predseda súdu.


Input: “ Ale ja som nevinný!“ vykríkol som.


Input: “ To tvrdí každý obžalovaný,“ odporoval sudca.


Input: O výške trestu mala rozhodnúť odkvitnutá púpava.


Input: Moji priatelia dúfali, že sudcovia a Lienka sfúknu zvyšok a ja nebudem potrestaný.


Input: “ Ale to som predsa nechcela!“ zvolala Lienka, keď predseda súdu vyhlásil rozsudok.


Input: Možno si až teraz uvedomila, kam to jej klamstvo viedlo.


Input: Lietajúca lavica


Input: Zatvoril som oči.


Input: Nebude to koniec Ferda Mravca?


Input: Vari letím do mravčieho neba?


Input: Moja lavica však bola rýchlejšia.


Input: Lietajúca lavica?


Input: Ake kdeby!


Input: “ Pozor!“ zvolal jeden z chrobákov.


Input: “ Počujem prenasledovateľov!


Input: A ponáhľal sa preč.


Input: Skryl som sa za obrovitý strom.


Input: Na lúke pred stromom sa ozývalo funenie a nejasné hlasy.


Input: Mýlil som sa.


Input: Patril Brucháčovi.


Input: Poskakoval okolo mňa a od samej radosti sa jašil.


Input: “ Takže som voľný?“ zvolal som.


Input: Vtom sa vrátil chrobák Truhlík aj so svojím filmovým časopsom.


Input: Pokrútil hlavou.


Input: To by vyzeralo!


Input: Kryštof Matouš


Input: Dobrý deň


Input: Kto odniesol vajíčka?


Input: Za dverami stáli uplakané pestúnky.


Input: Nestalo sa to prvý raz.


Input: No?


Input: Ferdo si napravil šatku a vyšli z brány mraveniska.


Input: Kam teraz?


Input: Našťastie za prvým bukom stretli Truhlíka a zistili, že aj on má na otrokárov ťažké srdce.


Input: Nerozhodne zastali.


Input: “ Mám nápad!“


Input: “ Za krásavicou Veronikou.“

Veronikou


Input: “ Ona si to o sebe myslí,“ zasmial sa Truhlík.


Input: Nebola to namáhavá robota, dážďovku o chvíľu našli.


Input: Veronika sa najprv urazila, ale keď jej Ferdo vysvetlil, že rehotanie je taká zvláštna psia choroba, trochu sa upokojila.

Veronika


Input: V otrokárskom mravenisku


Input: S ťažkým nákladom sa vliekli po lesnej ceste.


Input: “ Kde máš náklad?“ zastavil otrokár Ferda.


Input: Tváril sa hrozivo.


Input: Keď však videl tých zamyslených zubáčov, nedalo mu to.


Input: Zo svojich komnát vyšla našťastie zubatá kráľovna.


Input: To je závratný úspech, však?


Input: Spoznal vajíčka na prvý pohľad.


Input: Boli tu naukladané, akoby čakali na odvoz, a Ferdo na ne vyjavene hľadel.


Input: Vajíčka z jeho mraveniska!


Input: “ Čože?“ zajačala kráľovná.


Input: Veru, Ferdo sa ocitol v peknej kaši.


Input: Alebo príde čoskoro o hlavu, ako mu predpovedal Ňufko?


Input: Teraz išlo o to, kto bude rýchlejší.


Input: Dupot za Ferdom neutíchal a chodba pred ním sa akoby z ničoho nič končila.


Input: Teraz ma prenasledovatelia chytia, pomyslel si Ferdo.


Input: “ Alma?“ zakričal.


Input: “ Kto ma volá?“ ozvalo sa.


Input: “ Neboj sa, Ferdo.


Input: Kam teraz?


Input: Nadýchol sa.


Input: Čo to tu smrdí?


Input: Ukrutne ma to potešilo.


Input: Bola im drahá každá minúta.


Input: Šťastie bolo na ich strane.


Input: Prípravy na obranu


Input: Vidím dobre?“ vyľakal sa Ferdo.


Input: Naozaj, mravenisko vyzeralo ako pevnosť.


Input: A pred pevnosťou cvičilo vojsko.


Input: Ferdo Trúbeľka objal.


Input: A Trúbeľko sa zasa radoval, že sa Ferdovi nič zlé nestalo.


Input: Povzdychol si.


Input: “ Prosím, ja uznávam, že Ferdo je jednotka.


Input: Trúbeľko preto rýchlo dodal, že bez Ňufka by veru mravenisko neubránili.


Input: Tajná zbraň: krtkov tunel


Input: To a všeličo iné vlastne očakáva každý veliteľ útočiaceho vojska, uvažoval Ferdo.


Input: “ Máš na to hlavu.


Input: O kom to chrobáky rozprávali?


Input: Predsa o krtkovi Gabkovi.


Input: Ale ako?


Input: Uvidíme.


Input: Ferdo si povedal, že mravce sú muzikálny národ a započúval sa.


Input: Ak im dovolíme, aby na nás zaútočili zo všetkých strán, nikdy sa neubránime.


Input: Krtko sa rozosmial.


Input: Východ na Bielej hore mal však splniť iný cieľ, ale nepredbiehajme.

Bielej hore


Input: Brucháčove delo

Brucháčove


Input: Zrazu sa zavlnila tráva.


Input: No bol z toho poriadne zmätený.


Input: Vzápätí si však vydýchol.


Input: Otrokárska armáda sa rútila ako povodeň.


Input: Asi verili svojim po zuby ozbrojeným bojovníkom, pred ktorými sa všetci trasú.


Input: Otrokársky generál sa spamätal až po hodnej chvíli.


Input: Jeho straty boli značné.


Input: Nezavelil však na ústup, ale poslal dopredu ďalších zubáčov.


Input: Išli pomaly a váhavo.


Input: Generál zreval:“ Bojujte ako levy!“


Input: Išlo to ako na bežiacom páse.


Input: A zajatcov pekne pribúdalo.


Input: Keď Ferdovi muži zajali celé nepriateľské vojsko, aj hlavný veliteľ otrokárov vyšiel z podzemnej chodby.


Input: Aby mu to nebolo ľúto, zlizol aj on jeden pohlavok ako ostatní.


Input: A poriadny.


Input: Aj bol.


Input: Koniec boja a mierová dohoda


Input: “ Nechceme pomstu,“ povedal zmierlivo Ferdo.


Input: “ Poviem vám to stručne a jasne,“ odvetil Ferdo.


Input: A urobil na dokumente tri krížiky.


Input: Ferdo z toho usúdil, že bývalí otrokári nevedia ani písať.


Input: Chodia vôbec do školy?


Input: Asi sú leniví od útleho detstva.


Input: Najspokojnejšie však boli pestúnky, lebo im vrátia ukradnuté vajíčka.


Input: S kamarátmi do sveta?


Input: Jemu to pripadalo ako večnosť.


Input: “ Viete čo?“ povedal Ferdo kamarátom.


Input: Nielen na zdravie, ale aj na víťazstvo nad otrokármi.


Input: A veselili sa, kým nezapadlo slnko.


Input: Potom si ľahli spať.


Input: Snívalo sa Ferdovi o boji?


Input: Ferdove dobrodružstvá


Input: Ferdo a sestra Berta


Input: S prívesom.


Input: Nedal sa zastaviť, vraj si ju hneď musí vyskúšať.


Input: Radili sme mu, aby išiel pomaly.


Input: Prikývol a naozaj, spočiatku šiel krokom.


Input: Napokon preletel cez domček slimáka Oskara a skončil na baze.


Input: Zľakli sme sa druhý raz.


Input: Veľmi sa mi páčila.


Input: Nepoznám nič horšie ako utáraných kamarátov.


Input: V tomto prestrojení si ma počkala pri Truhlíkovej posteli.


Input: A utiekla.


Input: Najprv so mnou nechcela hovoriť.


Input: Jasné?


Input: Ferdo a zelené kravy


Input: Chrobák Truhlík sa uzdravil a Lienka Ferdovi odpustila.


Input: A čo ho tam čakalo?


Input: Každý zavolá Ferdu na pomoc, keď niečo potrebuje.


Input: Ale odkiaľ ho vezmem?


Input: V našich chlievoch niet jedinej kravy.


Input: Bolo ich tam ako maku.


Input: Prečo lovíme zelené kravičky?


Input: Boli ako zmyslov zbavené.


Input: Olé!


Input: A pochytám.


Input: Skončilo sa to trochu ináč.


Input: Zrazu ma jedna zúrivá krava nabrala na rohy.


Input: Celé stádo bolo zrazu fuč!


Input: Takto sme priviedli kravičky do mravčích chlievov.


Input: Čujte, čujte!


Input: Sopky vreli, vyčíňali búrky a zemetrasenia, svet bol plný zmätku a veľkého zdesenia.


Input: Všetkým bolo jasné, že to nie je obyčajné bábätko.


Input: Na oslavu prišli všetci olympskí bohovia a priniesli množstvo nádherných darov.


Input: “ Volá sa Pegas, synček, a je len tvoj!“ povedal Zeus s úsmevom.

Pegas

Zeus


Input: Kým sa malý Herkules hral s Pegasom, zjavil sa Hádes, boh podsvetia.

Herkules

Pegasom

Hádes


Input: “ Bude najsilnejší zo všetkých bohov,“ hrdo vyhlásil Zeus.

Zeus


Input: Zúril, až mu vlasy dupkom stáli.


Input: Keďže mu nechceli odpovedať na otázku, Hádes sa uchýlil k lichôtkam.

Hádes


Input: Pristane vám to.


Input: Vyzeráte úžasne!“ vravel trom zošúvereným babizniam.


Input: Keď ho vypije, majú ho zabiť.


Input: Stal sa však z neho smrteľník.


Input: “ Hádes nás zabije, keď to zistí!“

Hádes


Input: “ No ak to nezistí, nezabije nás,“ navrhol Bôľ.

Bôľ


Input: Nevlastní rodičia sa o Herkula dobre starali a vyrástol z neho milujúci syn a mladík.

Herkula


Input: Herkules sa snažil využiť svoju neuveriteľnú silu a pomáhať.

Herkules


Input: “ Prepáč, Herkules.

Herkules


Input: Mešťania sa nazlostili a upozornili Herkulovho otca, nech ho viac do mesta nepúšťa.

Herkulovho


Input: Vtedy sa rozhodli, že nadišiel čas, aby mu ukázali zlatý medailón, ktorý mal na krku, keď ho našli.


Input: “ Je na ňom symbol bohov,“ vysvetľovala Alkmena.

Alkmena


Input: S ťažkým srdcom sa Herkules lúčil s rodičmi a oni ho s ťažkým srdcom púšťali.

Herkules


Input: Takto ty zdravíš svojho otca?“ spýtal sa ho Zeus.

Zeus


Input: Herkules bol zmätený.

Herkules


Input: “ Chceš povedať, že s tým nemôžeš niečo urobiť?“ pýtal sa zúfalý Herkules.

Herkules


Input: “ Začni na ostrove Idra, kde vyhľadáš Filokteta, učiteľa hrdinov.“

Idra

Filokteta


Input: “ Nesklamem ťa, otec,“ zvolal Herkules, keď s Pegasom leteli na ostrov Idra.

Herkules

Pegasom

Idra


Input: Porozprával mu o svojom sne, v ktorom sa mal stať hrdinom, a požiadal učiteľa, nech mu pomôže.


Input: “ I mne sa raz snívalo, že budem učiť najväčšieho hrdinu všetkých čias,“ vyhlásil Fil.

Fil


Input: Fil mu vysvetlil, že doteraz ho sklamali všetci, ktorým pomáhal.

Fil


Input: “ Vyhral si!“


Input: Fil sa svedomito pustil do Herkulovej prípravy.

Fil

Herkulovej


Input: Z nešikovného mladíka sa stal šikovný vrtký chlapík, ochotný ukázať, čo vie.


Input: “ Som pripravený!“ zvolal Herkules.

Herkules


Input: “ Chceš si to vyskúšať?


Input: “ Nepleť sa do toho, Atlas,“ odvrkla Meg, keď jej chcel Herkules pomôcť.

Atlas

Meg

Herkules


Input: Veď hrdinu by nemalo nič rozptyľovať.


Input: V skutočnosti na ňu poriadne žiarlil.


Input: “ Už som veľká, poradím si sama.


Input: Meg trápili starosti.

Meg


Input: Hádes sa rozčúlil.

Hádes


Input: Keď Herkules vstúpil do Téb, pyšne vyhlásil, že on je ten hrdina, ktorého potrebujú.

Herkules

Téb


Input: “ Dostaneš možnosť,“ ubezpečoval ho Fil.

Fil


Input: Ako na zavolanie sa zjavila Meg.

Meg


Input: “ Skala zavalila dvoch chlapcov,“ kričala zúfalo.


Input: Herkules zajasal.

Herkules


Input: Teraz je jeho príležitosť, môže sa ukázať!


Input: Chvíľu čakal, ale mnoho ľudí mu netlieskalo.


Input: Chlapci sa vyšplhali z rokliny, no len čo zastali Hádesovi pri nohách, premenili sa na Bôľ a Zmätok.

Hádesovi

Bôľ

Zmätok


Input: Hydra totiž nebola mŕtva.

Hydra


Input: Z rany na krku jej vyrástli tri krútiace sa hlavy.


Input: “ Prestaň stínať hlavy,“ radil mu Fil.

Fil


Input: “ To nikam nevedie.“


Input: Herkules tuho premýšľal.

Herkules


Input: Jeho i Hydru zasypala lavína kamenia.

Hydru


Input: Počkajte, na okamih vás vyrušíme!


Input: o Herkulovu slávu sa s vami podelíme.

Herkulovu


Input: Od toho dňa bojoval do roztrhania tela


Input: To ho dopálilo.


Input: Každý ju má.


Input: Pandora mala skrinku.

Pandora


Input: Meg márne odmietala, lebo podľa starej dohody s Hádesom vymenila svoju slobodu za život bývalého priateľa.

Meg

Hádesom


Input: Teraz musí urobiť, čo jej prikáže.


Input: Herkules medzitým navštívil v chráme Dia a predviedol milovanému otcovi svoje víťazstvá.

Herkules


Input: “ Som najslávnejší človek v Grécku!“ namietal Herkules.

Grécku

Herkules


Input: “ Nazri do svojho srdca, ono ti povie, čo máš robiť.“


Input: “ Nikdy nevystúpim na Olymp,“ vravel Filovi.

Olymp

Filovi


Input: Keď zistil, že je to Meg, potešil sa.

Meg


Input: Veľmi by tvoj capko zúril, keby si sa dnes poobede ulial?“


Input: Herkules hodil povinnosti s radosťou za hlavu.

Herkules


Input: Keď ich neskôr Fil dohonil, zúril ako pominutý.

Fil


Input: “ Koniec!


Input: “ Ide sa na štadión.


Input: Vtedy si uvedomil, že Meg po celý čas donášala Hádesovi.

Meg

Hádesovi


Input: Skormútený Herkulovou tvrdohlavosťou odchádzal a nechal ho vznášať sa v oblakoch.

Herkulovou


Input: Pegas naletel každej krásnej hrive a nasledoval kobylu do neďalekej stajne.

Pegas


Input: Vnútri sa krásna kobylka rozdvojila a vyskočili z nej Bôľ a Zmätok.

Bôľ

Zmätok


Input: Teraz mohol Hádes vyjednávať.

Hádes


Input: Herkules napokon súhlasil.

Herkules


Input: Keď konečne nastala správna konštelácia hviezd, Hádes vyslobodil Titanov z podzemného väzenia.

Hádes

Titanov


Input: “ Kto vás uvrhol do tohto biedneho väzenia?


Input: “ Zničíme ho!“ zahrmeli Titan Skala, Titan Sopka, Titan Ľadovec, Titan Tornádo a jednooký Kyklop, keď po jednom vychádzali z jaskyne.

Titan Skala

Titan Sopka

Titan Ľadovec

Titan Tornádo

Kyklop


Input: Hermes práve spokojne podriemkaval na oblaku, keď ho prebudil hrozný rachot.

Hermes


Input: “ Rozdupeme Dia!


Input: Zničíme ho!“ kričali.


Input: “ Budeme mať problémy.“


Input: Hefaistos kul rýchlo blesky, ktoré bohom slúžili ako zbrane.

Hefaistos


Input: Vtedy začula Meg z neďalekej stajne známe erdžanie.

Meg


Input: Našla tam Pegasa.

Pegasa


Input: “ Prestaň sa krútiť!


Input: Herkules má ťažkosti!“ vravela mu, keď ho odväzovala.

Herkules


Input: Meg totiž verila, že iba Fil môže odvrátiť Herkulovu porážku.

Meg

Fil

Herkulovu


Input: “ Herkules nám dal niečo, čo sme obaja stratili.

Herkules


Input: “ Teraz stratil nádej on!


Input: Ak mu nepomôžeš, zomrie!“


Input: “ Mal som vedieť, že to je tvoja práca!“


Input: Titan Ľadovec dokončil jeho dielo a zmrazil lávu dychom.

Titan Ľadovec


Input: Bojuj!“ prosíkal ho Fil.

Fil


Input: Keď Herkules počul tie slová, vrátila sa mu odvaha.

Herkules


Input: “ Tak vidíš!


Input: Herkules sa snažil stĺp odvaliť, vtedy sa mu vrátila sila.

Herkules


Input: Musíš ísť na Olymp, musíš ho zastaviť.“

Olymp


Input: Herkules sa náhlil na Olymp.

Herkules

Olymp


Input: Zhrozený Herkules si uvedomil, že Hádes má na mysli Meg.

Herkules

Hádes

Meg


Input: “ To sa nemalo stať!“ kričal nešťastný Herkules.

Herkules


Input: “ Je mi to ľúto, chlapče,“ smutne mu vravel Fil.

Fil


Input: “ Ale sú veci, ktoré nemôžeš zmeniť ani ty!“


Input: Herkulovi sa na tvári zračilo záhadné odhodlanie.

Herkulovi


Input: Herkules prišiel do podsvetia vo chvíli, keď Megina duša vošla do Hádesovej jaskyne smrti.

Herkules

Megina

Hádesovej


Input: “ Ty rád vyjednávaš,“ povedal Herkules.

Herkules


Input: Hádes chvíľu premýšľal.

Hádes


Input: “ Dobre,“ súhlasil.


Input: “ Vezmi ju stadiaľ, ona odíde, a ty ostaneš.“


Input: Herkules skočil do jaskyne smrti, aby zachránil Meginu dušu, a z mládenca sa razom stal starec na pokraji smrti.

Herkules

Meginu


Input: “ Ty nemôžeš žiť!


Input: Keď Herkules vynášal Meg z jaskyne smrti, Hádes sa usiloval zľahčiť svoju chybu.

Herkules

Meg

Hádes


Input: Herkules si ho však nevšímal.

Herkules


Input: Krútiace sa duše mŕtvych stiahli pána podsvetia medzi seba.


Input: Herkules odniesol Meginho ducha k telu.

Herkules

Meginho


Input: Keď sa telo spojilo s dušou, dievčina zažmurkala a otvorila oči.


Input: Žije!


Input: “ Blahoželám, zázračný silák,“ povedala Meg so slzami v očiach.

Meg


Input: “ Bude z teba čertovsky dobrý boh!“


Input: Želám si ostať s ňou na Zemi.

Zemi


Input: Hoci mu bude chýbať, Zeus vedel, že Herkules konečne našiel svoje šťastie.

Herkules


Input: Všetci sa uveličene zahľadeli hore.


Input: Čujte, čujte!


Input: Sopky vreli, vyčíňali búrky a zemetrasenia, svet bol plný zmätku a veľkého zdesenia.


Input: Baghíra prebehol po oboch brehoch rieky, až natrafil na topiaci sa člnok.

Baghíra


Input: “ Veď je to ľudské mláďa!“ zvolal.


Input: Obrovský panter zdvihol košík a opatrne ho položil na breh.


Input: “ Zachránil som ťa pred riekou, ale čo si teraz s tebou počnem?


Input: Musím rozmýšľať.“


Input: A vtedy dobráckemu panterovi čosi napadlo.


Input: Vedel, že v neďalekej jaskyni žije vlčia rodinka, ktorej sa nedávno narodili mladé vĺčatá.


Input: Dieťa prikývlo, akoby mu rozumelo.


Input: “ Hneď ťa tam odnesiem.“


Input: Baghíra nestrácal ani chvíľu, zdvihol košík a odniesol ho k jaskyni.

Baghíra


Input: Dieťa spokojne ležalo a nič nenaznačovalo, že sa vlci chystajú vyjsť z jaskyne.


Input: Vtom sa dieťa rozkričalo a prekvapený Baghíra uskočil.

Baghíra


Input: Aké zdravé pľúca má to ľudské mláďa!


Input: Panterov nápad však zabral.


Input: Len čo stačil dobehnúť do úkrytu, z jaskyne vytrielila svorka vĺčat.


Input: Baghíra sa popod fúzy usmial.

Baghíra


Input: “ Vedel som, že s mamkou vlčicou problémy nebudú.“


Input: Ale keď veľký vlk vopchal do košíka ňufák, bábätko sa zasmialo.


Input: Baghíra zatajil dych.

Baghíra


Input: Veľký panter si zhlboka vydýchol.


Input: Všetko bude v poriadku.


Input: Vlčia rodinka prijala ľudské mláďa.


Input: Prešlo desať období dažďov a za tie roky ľudské mláďa vyrástlo.


Input: Mauglí miloval svoju rodinu.

Mauglí


Input: V džungli by ste nenašli šťastnejšieho tvora.


Input: Vlci sa zhromaždili na Veľkej skale.

Veľkej skale


Input: Vlci súhlasne pokývali hlavami.


Input: “ Ľudské mláďa musí v záujme bezpečia odísť.“


Input: No teraz ho Akéla zavolal.

Akéla


Input: “ Prosím, poď sem, Ráma!“

Ráma


Input: “ Ľudské mláďa nemôže ostať so svorkou.“


Input: Ráma bol zhrozený, i keď niečo podobné očakával.

Ráma


Input: Rama pomaly prikývol.

Rama


Input: Vedel, že Akéla má pravdu.

Akéla


Input: “ To nie je spravodlivé!


Input: V tej chvíli zišiel zo svojho ležoviska na strome Baghíra, ktorý pozorne počúval všetko, čo sa vravelo.

Baghíra


Input: “ Často som brával Mauglího na potulky džungľou.

Mauglího


Input: So mnou určite pôjde.“


Input: Nesmieme strácať čas.“


Input: “ Nejdeme domov,“ odvetil Baghíra.

Baghíra


Input: Mauglí doširoka otvoril oči.

Mauglí


Input: K ľuďom?


Input: “ Prisahal, že ťa zabije.“


Input: “ Zabije?“ zvolal Mauglí.

Mauglí


Input: “ Nenávidí ľudí,“ odvetil Baghíra.

Baghíra


Input: Mauglí nevinne pokrútil hlavou.

Mauglí


Input: “ Vysvetlíme mu, že ja také niečo nikdy neurobím!“


Input: “ To je bláznovstvo.


Input: “ Tu strávime noc.


Input: Chcel byť so svojou rodinou a chcel ostať v džungli.


Input: Mauglího myšlienky prerušil Baghírov prísny hlas.

Mauglího

Baghírov


Input: Hore budeš v bezpečí.“


Input: Potom pozrel hore.


Input: Namrzený Mauglí si sadol na opačný koniec.

Mauglí


Input: “ Chcem ostať v džungli,“ hundral nahlas.


Input: Premáhal ho spánok.


Input: “ Čo to tu vidím?“ zasyčal.


Input: To bude pochúťka.“


Input: Vedel, že ho má vo svojej hadej moci, ktorou môže zhypnotizovať aj to najživšie zviera.


Input: “ Si unavené.


Input: Spi sladko.“


Input: Baghíra.

Baghíra


Input: “ Zbytočne sa so mnou hádaš.


Input: Ráno sa porozprávame.“


Input: Chlapec bol voľný.


Input: “ Urobil si veľkú a hlúpu chybu, priateľko.“


Input: Bál sa, že konal unáhlene.


Input: “ Pozeraj mi do očí, keď sa s tebou rozprávam!“ prikázal mu Káa.

Káa


Input: “ Dokázal som to!“ zvolal.


Input: “ Zachránil som nás!“


Input: “ Preber sa, Baghíra, preber sa!“ kričal Mauglí.

Baghíra

Mauglí


Input: “ Nebyť mňa, nebol by si tu!“


Input: Baghíra sa snažil pozbierať všetku svoju dôstojnosť.

Baghíra


Input: Odkašlal si.


Input: “ Odpočiňme si,“ povedal.


Input: “ Zajtra nás čaká dlhá cesta.“


Input: Pripadalo mu to, akoby sa džungľou rútili tisíce zvierat.


Input: “ Zobuď sa, Baghíra!

Baghíra


Input: Zobuď sa!“ kričal Mauglí.

Mauglí


Input: “ Niečo sem ide!“


Input: Zrazu začul akýsi zachrípnutý hlas.


Input: Zatiaľ nič nevidel.


Input: Kým Mauglí triasol Baghírom, aby sa prebudil, zjavilo sa obďaleč stádo slonov.

Mauglí

Baghírom


Input: “ Čo to robíte?“


Input: “ Cvičíme.“


Input: “ Môžeš,“ odvetilo sloníča.


Input: “ Rob ako ja.


Input: Ale pri pochodovaní sa nerozpráva.


Input: Už ma bolia nohy.“


Input: Sloníča sa usmialo.


Input: “ To je moja mama,“ povedalo.


Input: “ Kto je tvoj ocino?“ spýtal sa Mauglí.

Mauglí


Input: Mauglí stál v pozore, keď plukovník pochodoval okolo neho na koniec radu a zasa späť.

Mauglí


Input: Potom sa plukovník vrátil celkom na začiatok.


Input: Všetky slony rýchlo zdvihli choboty.


Input: “ Zdvihni hore hlavu.“


Input: Plukovník Hatí sa zlostne zamračil.

Hatí


Input: Vo svojej džungli nijaké ľudské mláďa nestrpím!“


Input: Vediem ho do osady.“


Input: Ten prikývol.


Input: “ Máte Baghírovo slovo,“ dodal.

Baghírovo


Input: “ Kam ideme, Baghíra?“ spýtal sa Mauglí.

Baghíra

Mauglí


Input: “ Ty ideš okamžite do osady,“ odvetil Baghíra.

Baghíra


Input: “ Nejdem!“ odvrkol Mauglí.

Mauglí


Input: Mauglí pokrútil hlavou a chytil sa neďalekého stromčeka.

Mauglí


Input: Objímal kmeň a hrdo zdvihol bradu.


Input: “ Ostanem tu!“ kričal.


Input: “ Pusti ma!“ vrieskal Mauglí.

Mauglí


Input: Baghíra ho ťahal, ale Mauglí sa pevne držal stromčeka.

Baghíra

Mauglí


Input: Baghíra znovu potiahol — tentoraz trochu silnejšie.

Baghíra


Input: Mauglí sa však stále tvrdohlavo držal stromčeka.

Mauglí


Input: “ Odteraz sa staraj o seba sám — sám!“


Input: “ Nestrachuj sa o mňa,“ odvetil Mauglí.

Mauglí


Input: Nato sa zvrtol a stratil sa v džungli.


Input: “ Viem sa o seba sám postarať,“ povedal nahlas.


Input: “ Nepotrebujem nikoho!“


Input: Drobné štuchnutie však Balúa netrápilo.

Balúa


Input: “ To si mi iba kožuch pošteklil.“


Input: Spočiatku Mauglí nereagoval.

Mauglí


Input: Postupne mu však Balúove šaškoviny pripadali zábavné.

Balúove


Input: “ To je ono!“ zvolal Balú.

Balú


Input: Nastraš ma.“


Input: “ To je ono!“ zvolal Balú.

Balú


Input: “ Ide ti to!“


Input: Robili taký rámus, že sa ich rev ozýval široko ‐ ďaleko po celej džungli.


Input: Veľký panter pozorne nastražil uši.


Input: Balú sa na neho usmial.

Balú


Input: Mauglí tancoval Balúovi pred nosom a zrazu ho nečakane zasiahol do ňufáka.

Mauglí

Balúovi


Input: Balú sa od smiechu zvíjal.

Balú


Input: Nijaké šteklenie.


Input: “ Vzdaj sa, Balú!“ volal Mauglí.

Balú

Mauglí


Input: “ Vzdávam sa.“


Input: “ Si správny chlapec,“ povedal.


Input: “ Ako sa voláš?“


Input: “ A okamžite ide do osady.“


Input: Urobia z neho človeka.“


Input: Naučím ho všetko, čo viem.“


Input: “ To mi ver,“ odvetil a postrapatil Mauglímu vlasy.


Input: Mauglí bol Balúom úplne očarený.

Mauglí

Balúom


Input: Mauglí natešene vykríkol, vyskočil medveďovi na brucho a pritúlil sa k nemu.

Mauglí


Input: Baghíra ich sledoval, kým mu nezmizli z dohľadu.

Baghíra


Input: Potom sa pomaly pobral opačným smerom.


Input: “ Medvedí život sa mi páči,“ povedal Mauglí, keď sa s Balúom pokojne vznášali na vode.

Mauglí

Balúom


Input: Opice skákali z konára na konár a preskakovali koruny stromov, čo rástli pozdĺž brehu rieky.


Input: O malú chvíľočku si na Mauglího miesto sadla iná opica.

Mauglího


Input: Vtom mu na nose zabzučala mucha.


Input: “ Daj pokoj môjmu mláďaťu!“ zreval.


Input: Balú sa napokon predsa len so špľachotom vynoril.

Balú


Input: “ Tomuto ja hovorím najpotrebnejšie veci,“ výsmešne škriekala opica.


Input: Pomóóc!


Input: Unášajú ma preč!“


Input: Nato sa obrátil a bežal im na pomoc.


Input: “ Tak čo je?“ spýtal sa.


Input: “ Čo sa stalo?


Input: Kde je Mauglí?“

Mauglí


Input: “ Napadli ma,“ rozčúlene vysvetľoval Balú.

Balú


Input: “ Veď ti vravím,“ odvetil Balú.

Balú


Input: Tam na kamennom tróne sedel sám kráľ opíc.


Input: Kráľ sa usmial, keď zbadal Mauglího.

Mauglího


Input: “ Tak ty si ľudské mláďa!“


Input: “ Pustite ma na zem!“ kričal Mauglí.

Mauglí


Input: Opice, čo držali Mauglího, sa zaškerili a pustili ho.

Mauglího


Input: Mauglí sa pozviechal a zlostne zazeral.

Mauglí


Input: Neboj sa.“


Input: “ Čo odo mňa chcete?“ spýtal sa Mauglí.

Mauglí


Input: “ Buďme priatelia,“ navrhol kráľ.


Input: “ Môjmu kráľovskému uchu sa donieslo, že chceš ostať v džungli.“


Input: Mauglí sa trocha upokojil.

Mauglí


Input: “ Chcem,“ odvetil.


Input: “ Kráľ Louis, tak sa volám, to môže zariadiť.

Louis


Input: Dohodneme sa?“


Input: “ To je zábava!“


Input: Mauglí rýchlo zaspal na lôžku z lístia, ale Baghíra poúčal Balúa.

Mauglí

Baghíra

Balúa


Input: “ Zdá sa, že Mauglí ako všetci ľudia má schopnosť priťahovať nebezpečenstvo,“ povedal.

Mauglí


Input: “ A ty si mu to veľmi neuľahčil.“


Input: Tichšie, lebo zobudíš môjho chlapčeka.


Input: Vieš, má za sebou veľký deň.


Input: “ Džungľa pre neho nie je vhodným miestom.“


Input: Ja som v džungli vyrástol.“


Input: Vyzeráš ako príšera.“


Input: Ja sa o neho postarám.“


Input: Skôr či neskôr sa Mauglí stretne so Šer Chánom.“

Mauglí

Šer Chánom


Input: “ Nenávidí Mauglího a túži po pomste,“ vysvetľoval Baghíra.

Mauglího

Baghíra


Input: Balú zosmutnel.

Balú


Input: Vedel, že Baghírove slová sú pravdivé.

Baghírove


Input: Sadol si na zem a povedal:“ Tak čo mám teda robiť?“


Input: “ Vezmeš Mauglího do osady,“ prikázal mu Baghíra.

Mauglího

Baghíra


Input: Začínalo sa brieždiť.


Input: “ Mali by ste sa obaja hneď vydať na cestu.“


Input: Mauglí veselo poskakoval vedľa medveďa.

Mauglí


Input: “ Kam ideme?“ vypytoval sa.


Input: Balú zatiaľ chlapcovi nepovedal, že ho vedie do osady.

Balú


Input: “ Musím ťa zaviesť do osady,“ vyhŕkol napokon Balú.

Balú


Input: Mauglímu vystúpili do očí slzy.

Mauglímu


Input: Povedal si, že môžem ostať s tebou.“


Input: Zvrtol sa a utiekol do džungle.


Input: “ Mauglí mi utiekol,“ odvetil Balú.

Mauglí

Balú


Input: “ Rozdeľme sa.


Input: “ Nech sa ten smiešny plukovník Hatí prepadne!“

Hatí


Input: “ Počkajte, chvíľu.


Input: Plukovník Hatí zúril.

Hatí


Input: “ Kto povedal stáť!


Input: Tu dávam povely ja!“


Input: “ Ja som to bol,“ priznal sa Baghíra.

Baghíra


Input: “ Pochodujeme naprieč celým územím!“


Input: “ Buď ho pomôžeš nájsť, alebo ja prevezmem velenie!“


Input: Plukovníkovi Hatímu sa zježil chobot.

Hatímu


Input: “ Ranná čata pôjde chlapca hľadať.“


Input: Šer Chán ich počúval zo svojho úkrytu z kroví.

Šer Chán


Input: Keď sa všetko dozvedel, spokojne zhlboka zavrčal.


Input: “ Choď preč, daj mi pokoj!“ skríkol, keď sa vyslobodil z hadieho chvosta a odvrátil hlavu.


Input: “ Viem, čo chceš urobiť.“


Input: “ Chcem to spraviť tak, aby si ostal v džungli.“


Input: Tá poznámka Mauglího trochu obmäkčila.

Mauglího


Input: Mauglí sa zamračil.

Mauglí


Input: “ Ale mne veriť môžeš.“


Input: Mauglí chcel Káaovi veriť.

Mauglí

Káaovi


Input: “ Vieš, musím chvíľu popremýšľať,“ povedal Káa.

Káa


Input: Skĺzol nižšie a vystrčil hlavu.


Input: Zbadal dolu Šer Chána.

Šer Chána


Input: “ A s kým by som sa mal rozprávať?“


Input: “ Prehľadaj ma,“ odvetil Káa.

Káa


Input: Keď Šer Chán nenašiel v záhyboch Káaovho tela nič, zavrčal.

Šer Chán

Káaovho


Input: Káa opäť preglgol.

Káa


Input: “ Rozumel.


Input: Šer Chán prikývol.

Šer Chán


Input: “ A teraz idem pohľadať to malé bezmocné úbožiatko.“


Input: Mauglí skĺzol po liane dolu.

Mauglí


Input: “ Vravel si, že ti môžem veriť!“


Input: Nemôžeš nikomu veriť.“


Input: Čo najrýchlejšie bežal preč.


Input: Mauglí nezašiel ďaleko, keď sa zrazu ocitol na rozľahlej čistinke.

Mauglí


Input: Práve začalo popŕchať.


Input: Mauglí zdvihol hlavu.

Mauglí


Input: “ Ty nemáš otca alebo mamu?“ spýtal sa Dizzy.

Dizzy


Input: “ A nikto ma nechce.“


Input: “ To my poznáme,“ povedal Flaps.

Flaps


Input: “ A ďakujem, že ste tu zdržali to ľudské mláďa.“


Input: “ Prečo by som mal utiecť?“


Input: “ Prečo by si mal utiecť?“ spýtal sa.


Input: “ Ty nevieš, kto som?“


Input: “ Viem, kto si.


Input: “ Nebojím sa ťa.“


Input: “ Odvahu veru máš.


Input: Zatvorím oči a narátam do desať.


Input: Keď Šer Chán narátal do desať, otvoril oči.

Šer Chán


Input: “ Ty pokúšaš moju trpezlivosť?“ zreval.


Input: “ Uteč, Mauglí, uteč!“ kričal Balú.

Mauglí

Balú


Input: “ Pusti mi chvost, ty tupec,“ skríkol Šer Chán.

Šer Chán


Input: “ Nebolelo!“


Input: A pevne sa držal Šer Chánovho chvosta.

Šer Chánovho


Input: Mauglí zatiaľ nabral odvahu a zaútočil na tigra.

Mauglí


Input: Áu!


Input: “ Mauglí je v bezpečí,“ zakričal Dizzy Balúovi.

Mauglí

Dizzy


Input: “ Môžeš ho pustiť.“


Input: “ Ty žartuješ?“ zvolal Balú.

Balú


Input: Medzitým Mauglí vo vzduchu kričal:“ Pustite ma!

Mauglí


Input: Balú potrebuje pomoc!“

Balú


Input: “ To je ono!“ zvolal Dizzy.

Dizzy


Input: Supy zložili Mauglího na zem.

Mauglího


Input: Ale supy na neho ustavične útočili.


Input: Keď sa Šer Chán obzrel za seba, od strachu zareval.

Šer Chán


Input: Šer Chán naposledy zreval a utiekol do džungle.

Šer Chán


Input: Mauglí so supmi sa smiali, keď im tiger zmizol z dohľadu.

Mauglí


Input: “ Balú, vstávaj,“ prosíkal.

Balú


Input: Chytil Balúovi hlavu a nežne ju hladkal.

Balúovi


Input: “ Čo je Balúovi?“ spýtal sa chlapec.

Balúovi


Input: “ Musíš byť statočný, ako bol Balú,“ odvetil.

Balú


Input: “ Bol?“ zvolal Mauglí.

Mauglí


Input: “ Zomrel,“ povedal Baghíra.

Baghíra


Input: “ Balú, ty žiješ!“ zvolal Mauglí a hodil sa mu okolo krku.

Balú

Mauglí


Input: Potom vzal Balú Mauglího na plecia a Baghíra kráčal za nimi.

Balú

Mauglího

Baghíra


Input: “ A to je čo?“ spýtal sa Mauglí.

Mauglí


Input: “ To sú takí nešťastníci.“


Input: “ Ale, počkaj chvíľu,“ odvetil Mauglí.

Mauglí


Input: “ Chcem sa pozrieť zblízka.


Input: Zrazu sa konár zlomil a chlapec spadol do vody.


Input: “ Vyzerá ako zhypnotizovaný.“


Input: Chichúňala sa a s džbánom na hlave sa pobrala do osady.


Input: Ako prišiel krtko k nohavičkám


Input: “ Tu som!“ zvolal krtko.


Input: Práve vyliezol zo svojho kopčeka.


Input: Guľôčku, kliniec, gombík i zrkadielko.


Input: Aha, čo to visí na šnúre?


Input: Nohavičky s vreckami.


Input: Tie sú krásne!


Input: “ Neviem,“ vraví myška,“ ale možno ti poradia tamtie modré kvietky.“


Input: Volám sa ľan.

ľan


Input: “ Tak ma polej,“ povedal ľan.

ľan


Input: Rástol, zrel až dozrel.


Input: Vytrhal ľan a zviazal ho do snopu.

ľan


Input: “ Kvak,“ zvolala na krtka žaba,“ počkaj, pomôžem ti.


Input: Neraz som videla, ako sa máča ľan.

ľan


Input: Zavalíme ľan kameňom, aby ostal vo vode.

ľan


Input: Už sa teším, to bude krása!


Input: Keď bol ľan poriadne mokrý, krtko ho zaniesol na breh.

ľan


Input: Slniečko hrialo, ľan schol a krtko zaspal.

ľan


Input: Keď sa zobudil, ľan bol suchý.

ľan


Input: S veľkými vreckami.


Input: A tak bocian polámal ľan zobákom.

ľan


Input: Krtko prečesával ľan až z neho vyčesal jemné vlákna.

ľan


Input: Zasa zaspal.


Input: A tak sa pavúčikovia pustili priasť ľan.

ľan


Input: Priadli, priadli až upriadli.


Input: Tkali od rána do večera.


Input: Hotovo!


Input: S veľkými vreckami.


Input: To sú krásne nohavičky!


Input: Guľôčka, kliniec, gombík i zrkadielko.


Input: To je krása!


Input: Videli ste už také nohavičky?


Input: Tralala!


Input: A ako mi len pristanú.


Input: ZOO pre mláďatká

ZOO


Input: Lulu, ošetrovateľka v ZOO pre mláďatká, zvieratká ľúbila.

Lulu

ZOO


Input: Zebríčaťu sa nesmierne páčilo, keď mu prečesávala hrivu.


Input: No keď Lulu kefovala tigriu srsť, diali sa čudné veci.

Lulu


Input: Pre Lulu prišla po hre najobľúbenejšia časť dňa... obed!

Lulu


Input: Deti sa veľmi tešili, keď Lulu kŕmila mláďatká.

Lulu


Input: Dnes priniesla zebre a medvedíkovi plnú škatuľu šťavnatých jabĺk.


Input: Tigríča sledovalo, ako sa rozkotúľali, a skočilo medzi ne!


Input: Lulu tigra najprv prekvapene sledovala, ale po chvíli sa rozosmiala.

Lulu


Input: Majin útek z rodného mesta


Input: V meste včiel pri starej striebornej jedli panoval čulý ruch.


Input: Uprostred tej tlačenice sa ocitla i včielka Maja.

Maja


Input: “ Nevrť sa toľko!“ hnevala sa Kasandra.

Kasandra


Input: Maja sa začudovane obzerala okolo seba.

Maja


Input: “ Vždy je tu taký zmätok?“ spýtala sa Kasandry.

Kasandry


Input: To však malá Maja ešte nevedela.

Maja


Input: Musí sa veľa učiť a Kasandrinou úlohou bolo vychovať ju a pripraviť na život včely.

Kasandrinou


Input: Vzala Maju za ruku a odviedla ju do miestnosti, kde boli samé medové plásty.

Maju


Input: “ Mhm, to je vôňa,“ zvolala Maja.

Maja


Input: Maja vážne pozrela na svoju učiteľku.

Maja


Input: Potom Maju nežne pohladila po hlávke a vraví:“ Spoznáš krásny veľký svet, Maja, hrejivé slniečko a nádherné lúky plné kvetov.

Maju

Maja


Input: Poletíš ponad strieborné jazerá a zurčiace potoky, pod jasným nebom a vysokými zelenými stromami.


Input: Sú to zbojníci a ničomníci.


Input: Máš však nebezpečnú zbraň — žihadlo.


Input: “ Kto sú to ľudia?“ vypytovala sa zvedavo Maja.

Maja


Input: “ Tak to by bolo,“ povedala Kasandra.

Kasandra


Input: Medzitým zavládol v úli pokoj.


Input: Veľa včiel opustilo mesto s novou kráľovnou, aby niekde vo veľkom šírom svete založili nové včelstvo.


Input: Pred bránou Maju oslepilo žiarivé svetlo, až privrela oči.

Maju


Input: “ To je krása!“ povedala svojej sprievodkyni.


Input: Roztiahni krídla a leť.


Input: Úľ sa vzďaľoval a jej sa zdalo, akoby pod ňou utekala zem.


Input: Maja bola prešťastná.

Maja


Input: Keď konečne zaspala, bola tma.


Input: Nesmiem sa báť, hovorila si.


Input: Zajtra určite zasa vyjde slniečko!


Input: Zlatoňov dom v ruži


Input: Vyliezla spod listu a obzerala sa okolo seba.


Input: Maja pocítila hlad.

Maja


Input: Opustila strom, ktorý ju chránil, a veľkými oblúkmi letela povetrím.


Input: Zrazu vdýchla sladučkú jemnú vôňu a pustila sa za ňou.


Input: Postupne ju cítila čoraz silnejšie.


Input: Šírila sa z veľkého červeného kvetu s tmavozelenými listami.


Input: Bola to kvapôčka rosy, ktorá sa v noci vytvorila na kvete.


Input: Chrobák zhovievavo pokrútil hlavou.


Input: Nasťahovali sme sa sem iba pred štyrmi dňami.


Input: Do chrobákovho obydlia dopadalo tlmené červené svetlo a sladká vôňa bola oveľa prenikavejšia.


Input: Chrobák zmizol medzi okvetnými lístkami.


Input: Zrazu v tom tichu zaburácal jeho hlas.


Input: Vari nám nikdy nedáte pokoj!


Input: Keď sa chrobák zjavil znovu, vyzeral namrzene a hodil na zem kúsok medu.


Input: Maja sa na neho lačno vrhla.

Maja


Input: Po chvíli sa upokojil a začal vysvetľovať.


Input: Nikde nedajú pokoj.


Input: Maja smutne pokrútila hlavou.

Maja


Input: “ Mimochodom,“ poznamenal chrobák,“ zabudol som sa predstaviť.


Input: “ Máte pekné tykadlá,“ povedala.


Input: “ Ďakujem,“ odvetil polichotený Zlatko.

Zlatko


Input: “ Ja teraz veľmi rada lietam,“ povedala Maja.

Maja


Input: Zlatko ju odprevadil von.

Zlatko


Input: Lesné jazierko a jeho obyvatelia


Input: Začudovane zlietla nižšie a zistila, že je to veľké tiché lesné jazierko, v ktorom sa zrkadlí obloha.


Input: Majine jemné krídelká sa jagali ako perly a zlatisté telíčko na slnku len tak žiarilo.

Majine


Input: Maja zaletela na breh, aby si na chvíľu odpočinula.

Maja


Input: Usadila sa na leknovom liste a začala sa umývať.


Input: “ Vari si môžem niekde chvíľu odpočinúť!“ uštipačne odvetila.


Input: “ Je tu veľa žiab?“ spýtala sa vystrašene Maja.

Maja


Input: “ Množstvo,“ odvetila mucha.


Input: Ozval sa melodický piskot a na leknový list sa zniesol jemný priesvitný tieň.


Input: Keď Maja začula žalostný nárek muchy, zabudla na strach pred žabami.

Maja


Input: Maja sa znechutene odvrátila.

Maja


Input: “ Len sa tak netvárte,“ namietala vážka Kráska.

Kráska


Input: Tak to medzi zvieratami chodí.


Input: Vážka sa polichotene usmiala.


Input: “ No povedzte, nebola som krásna?“ ubezpečovala sa vážka Kráska.

Kráska


Input: Porozprávajte mi o nich!


Input: Ako vyzerajú?


Input: “ Čo je to vrecko?“ vystrašene sa pýtala Maja.

Maja


Input: Ten chlapec si do neho predtým vopchal žabu.


Input: Keď ju môj brat zbadal, od úzkosti div nezomrel.


Input: Tam som ho našla.


Input: Sú to naše nepriateľky,“ podráždene odvetila Kráska.

Kráska


Input: “ Máte pridobré srdce,“ poznamenala Kráska.

Kráska


Input: Fidlik a Chrabroš

Fidlik


Input: Kalich zvončeka, kde strávila noc, sa knísal vo vetre a bolo tam chladno.


Input: Opatrne odhrnula okvetné lístky a vyzrela von.


Input: Pršalo, slnko sa schovalo za mraky.


Input: Bol to prvý dážď, ktorý Maja zažila.

Maja


Input: Ak ťažké kvapky zasiahnu jej jemné krídelká, môžu ju poraniť.


Input: Doma, v meste včiel, určite vyhlásili odpočinkový deň.


Input: Vzápätí si však vynadala do hlupaní.


Input: Sama sa predsa rozhodla, že opustí družky.


Input: Zasa sa ukáže slniečko.


Input: Dovtedy musí ostať v úkryte vo zvončeku.


Input: Maja vedela, že blízko úľa je veľké mravenisko.

Maja


Input: My sme mravce smelé, my sa nezľakneme.


Input: Vzápätí však včielka Maja začula iný hlas, oveľa tichší a jemnejší.

Maja


Input: Na Majino prekvapenie bola pod ním malá jaskynka.

Majino


Input: Netrvalo dlho a nad jaskynkou sa zachvel list, spod ktorého vyliezol prečudesný chrobák.


Input: Mal neforemné telo, neobyčajne veľkú hlavu a veľmi tenké dlhokánske nohy.


Input: Bol to cvrček.


Input: Aký som ja chrobák!


Input: Hnoj!


Input: “ To je síce pravda,“ súhlasil Fidlik,“ ale cvrček musí dbať na svoje dobré meno!

Fidlik


Input: Vtom sa pred ním otvorila zem a vyliezla z nej tenká červenohnedá dážďovka.


Input: Na zvončeku za sebou uvidel Maju.

Maju


Input: Ružové listy sú oveľa chutnejšie.


Input: Maja sa potichu zasmiala.

Maja


Input: Vedela, že Chrabroš je v skutočnosti hnojival.

Chrabroš


Input: Snažil sa vyliezť po steble trávy hore, ale steblo sa pod jeho váhou nebezpečne naklonilo nabok.


Input: Steblo sa zlomilo a on skončil na chrbte.


Input: Zúfalo trepal vo vzduchu nôžkami.


Input: “ To je môj koniec!“ kričal zronene.


Input: Tam sa zasa postavil na nohy.


Input: “ Chvalabohu,“ vyhŕkol, len čo lapil dych.


Input: Okolo preletela penica.


Input: Medzitým prestalo pršať a svitlo slniečko.


Input: Lúčny koník Flip


Input: Bol prekrásny deň.


Input: Na nebi ani mráčka a z blankytného neba hrialo slnko.


Input: Okolo hučal a bzučal najrôznejší hmyz a v stromoch na plné hrdlo vyspevovali vtáci.


Input: V poslednom čase sa už mnohému naučila.


Input: “ Dnes určite stretnem človeka!“ volala naradostene.


Input: Namiesto toho spoznala iného, prečudesného spoločníka z čeľade hmyzu.


Input: Zbadala ho na steble trávy, práve z orlíčka popíjal sladký nektár.


Input: Od hlavy po päty zelená ako tráva.


Input: Zelený tvor sa na Maju bezočivo díval veľkými, ale dobrosrdečnými očami.

Maju


Input: “ Čo na mňa tak zízate?“ zvolal na Maju.

Maju


Input: Vzápätí sa ozvalo ďalšie hop a koník sedel oproti Maji.

Maji


Input: To Maju naštvalo.

Maju


Input: Čo to tára?


Input: “ Ste nevzdelaný,“ zvolala.


Input: “ To bude nuda!“ uštipačne prehodila Maja.

Maja


Input: “ Mhm, nehovorte tak,“ namietal lúčny koník Flip.

Flip


Input: “ Ako môžem byť múdra, keď ustavične meliete,“ odvrkla Maja.

Maja


Input: Takého neposedného spoločníka ešte nestretla.


Input: Zdalo sa, že je bystrý.


Input: “ Prosím vás pekne!“ zvolal lúčny koník Flip.

Flip


Input: To vie len múdra rosnička.


Input: Cvrlikanie cvrčkov je oveľa príjemnejšie.


Input: Mucha Petronila


Input: V tieni stromu s veľkými listami bol príjemný chládok.


Input: Pod gaštanom stálo niekoľko stolov a stoličiek a za živým plotom presvitala tehlová budova hostinca.


Input: Ľudia sa však neukázali.


Input: To sa opakovalo niekoľkokrát.


Input: Maja znervóznela.

Maja


Input: Napokon sa mucha upokojila.


Input: Zhlboka sa nadýchla, poriadne si vydrhla predné nohy a ostala nehybne sedieť na liste ako prikovaná.


Input: Vitajte na mojom liste.


Input: “ Nie, nie,“ poponáhľala sa Maja s odpoveďou.

Maja


Input: “ To je zaujímavé,“ povedala Maja.

Maja


Input: Prečo sa pýtate?


Input: Keď Maja váhavo pokrútila hlavou, Petronila sa nahlas zasmiala.

Maja

Petronila


Input: To Maju nahnevalo.

Maju


Input: Chytila Petronilu pod krk a niekoľkokrát ňou zatriasla.


Input: “ Pustite ma!“ vykríkla vystrašená Petronila.

Petronila


Input: “ Vidíte, čo ste spravili?“ zabzučala a starostlivo si kefovala jemné chĺpky na tele.


Input: Potom začala rozprávať.


Input: Väčšinou sedávame na okne za záclonou alebo v kúte izby a sledujeme ho.


Input: “ Ako môžete také niečo povedať!“ vyhŕkla Maja.

Maja


Input: Stavajú domy, čo plávajú na vode.


Input: Maja ju však nechala, nech rozpráva.

Maja


Input: Veď okolo neho lietame celé dni.


Input: Malá Maja sa začervenala.

Maja


Input: Petronila jej to právom vyčíta.

Petronila


Input: “ Ostalo, zvyšok by som vám mohla ponúknuť,“ povedala Maja.

Maja


Input: “ Musíte tam vletieť,“ radila Petronila s plnými ústami.

Petronila


Input: Keby ste ho nenašli, leťte za slnečným svitom.


Input: V ľudských obydliach je veľa okien.


Input: Čudné veci rozprávala Petronila o ľuďoch.

Petronila


Input: Maja tomu nechcela veriť.

Maja


Input: Jej učiteľka Kasandra hovorila o ľuďoch oveľa prívetivejšie.

Kasandra


Input: Práve poletovala medzi bielymi jazmínovými kvetmi a nevšimla si jemnulinké a tenulinké vlákna napnuté medzi konárikmi.


Input: Zaplietla sa do niečoho neznámeho, ako keby ju lapila neviditeľná nitka.


Input: Keď pozrela pod seba, zistila, že uviazla v pavúčej sieti.


Input: Keď v nej uviazneš, čaká ťa hrozná smrť.


Input: Netrvalo dlho a vedľa nej sa pod veľkým černicovým kríkom zjavil tučný svetlohnedý pavúk.


Input: Maja od ľaku vykríkla.

Maja


Input: Takého odporného tvora ešte nevidela.


Input: Na ôsmich tenkých chlpatých nohách spočívalo nemotorné telo a na ňom trónila malá hlava.


Input: I keď sa Maja ukrutne bála, nesmierne sa rozčúlila.

Maja


Input: Nemieni sa vzdať bez boja, tak lacno svoju kožu nepredá.


Input: Maja sa od rozčúlenia celá triasla.

Maja


Input: Počula dobre?


Input: Čo sa však nestalo!


Input: Chúďa Maja ronila trpké slzy.

Maja


Input: “ Kamže sa ponáhľate,“ prehovoril pavúk.


Input: Bol by som nerád, keby mi bezočivá penica uchmatla tučnú korisť.


Input: Naozaj, bol to Chrabroš.

Chrabroš


Input: Práve tadiaľ prechádzal po tráve.


Input: Zvedavo zdvihol hlavu a pýta sa:“ Zdá sa, že ma poznáte?


Input: “ No, dovoľte!“ zvolal chrobák a ukázal svaly.


Input: Bum!


Input: Tekla vychrlila niekoľko oplzlých pavúčich nadávok, ale na silného Chrabroša si netrúfla, a tak kľajúc zaliezla pod vädnúci list.

Chrabroša


Input: Zatiaľ Chrabroš vyslobodil Maju.

Chrabroš

Maju


Input: Celá sa triasla, sotva vládala stáť na nohách.


Input: Môžete lietať?“ vypytoval sa ustarane Chrabroš.

Chrabroš


Input: Maja niekoľkokrát zamávala krídlami a vzniesla sa.

Maja


Input: “ Niet za čo, to je predsa samozrejmé,“ skromne odvetil Chrabroš.

Chrabroš


Input: Bzdocha a motýľ


Input: Pred zotmením sa vracala domov a na noc starostlivo zatvárala škáročku v strome.


Input: Jedného dňa stretla na malinčí čudného tvora.


Input: Bol plochý a hranatý, na chrbte mal pekný vzor a zdalo sa, že spí.


Input: Maja zo zvedavosti priletela bližšie a sadla si na vedľajší list.

Maja


Input: Tak, tak.


Input: Potom oko zasa zatvorilo.


Input: Maja sa však nedala odradiť.

Maja


Input: Neznámy tvor otvoril i druhé oko a ospalo žmúril na Maju.

Maju


Input: Tesnejšie sa pritisol k malinčiu a oko zavrel.


Input: Maja to považovala za veľmi nezdvorilé.

Maja


Input: Asi je choré, pomyslela si Maja.

Maja


Input: Preletela na list toho neznámeho tvora a sadla si vedľa neho.


Input: Namiesto odpovede sa však stvorenie posúvalo dopredu.


Input: Na mieste, kde sedelo, ostala vlhká, tmavá škvrna.


Input: Zo škvrny sa šíril odporný zápach.


Input: Zrazu sa nad ňou ktosi tichučko zasmial a akýsi hlások sa jej spýtal:“ Prečo sa bavíte so bzdochou?“


Input: Maja s úžasom obdivovala jeho veľké krídla s červeným vzorom.

Maja


Input: Motýľ sa opäť zasmial.


Input: Nie sú ani pekné, ani obľúbené.


Input: “ To je zaujímavé,“ vraví Maja.

Maja


Input: “ Vy tu bývate?“ spýtala sa Maja.

Maja


Input: Verte mi!“ ubezpečoval ju Fedor.

Fedor


Input: Už na mňa čakajú.


Input: Boj pavúka Hanibala s ľuďmi

Hanibala


Input: Fridolín bol malý hnedý chlapík so silným náprsným štítom a krátkymi krovkami.

Fridolín


Input: Maja dobre poznala Fridolína.

Maja


Input: Fridolína striaslo pri spomienke na ďatľov smrtonosný jazyk.


Input: Pripomínal jej trochu Teklu a chcela rýchlo odletieť.

Teklu


Input: Vyzerá trochu smiešne.


Input: Mal neuveriteľne dlhé, tenké nohy a smiešne, malé, hnedé a guľaté telíčko.


Input: “ Ako je to možné!“ zvolala prekvapene Maja.

Maja


Input: Neznámy tvor to napokon zvládol.


Input: Kŕčovito sa pridržiaval kôry, aby ho neodfúkol vietor.


Input: Potom sa predstavila.


Input: Moja rodina má rôzne priezviská: Križiak, Kosec rožkatý, ale najčastejšie nám hovoria Kútnik.

Križiak

Kosec

Kútnik


Input: Maja si s hrôzou spomenula na Teklu.

Maja

Teklu


Input: Dlho som býval v brečtane, ktorý rástol na záhradnom domčeku.


Input: Do toho domčeka prichádzal každý večer človek.


Input: Človeka to bohvieako nezaujímalo, popíjal z pohára a škriabal na papier tie svoje znaky.


Input: Boli obrovské.


Input: Ten grobian sa usmieval a vraví:“ 'Koho to tu máme?'


Input: Bolo to strašné.


Input: Oblievala ma smrteľná hrôza a trepal som nohami zo všetkých síl.


Input: “ Čo, prosím vás,“ spýtal sa Hanibal,“ znamená prečnoha?“

Hanibal


Input: “ To je noha, ktorá je preč,“ odvetila Maja.

Maja


Input: “ To nemyslíte vážne!“ rozhorčene zvolal Hanibal.

Hanibal


Input: Len čo to Maja začula, zabudla na Hanibalovu prečnohu a ukázala žihadlo.

Maja


Input: “ Som včela, pane!“ zvolala výhražne.


Input: “ S vami sa už nemienim baviť!“ kričal rozhorčene.


Input: Nočné zázraky


Input: I Hanibal si to všimol, a preto vzal pred ňou nohy na plecia.

Hanibal


Input: Veľa sa naučila a nazbierala dôležité skúsenosti.


Input: Občas si spomenula na svoj roj vo včelom meste.


Input: Možno sa tam jedného dňa vráti.


Input: Najprv však chcela spoznať človeka.


Input: Niekoľkokrát ho už videla z bezpečnej vzdialenosti, ale nikdy sa neodvážila k nemu priblížiť.


Input: Raz zbadala, ako pri potoku presvitá čosi červené.


Input: Keď sa však priblížila, uvidela v tráve svetlovlasé spiace dievčatko v červených šatôčkach.


Input: O chvíľu sa pri nej s hlasným bzučaním usadil komár.


Input: Komár unudene pozrel do trávy.


Input: “ Myslíte tamtoho?“ spýtal sa.


Input: “ Už dávno som opustila svoj roj,“ nesmelo odvetila Maja.

Maja


Input: Našťastie, komár letel po chvíli preč.


Input: Kým komáre krúžili koldokola na kraji lesa, na krajinu pomaličky sadala tma.


Input: Bol teplý podvečer a Maja zaliezla do svojej škáročky v strome.

Maja


Input: Uprostred noci sa zobudila, čo sa jej nikdy nestalo.


Input: Prekvapená videla, ako zvonka preniká do spálne jemné modravé svetlo.


Input: Vysoko na oblohe uprostred jasných hviezd žiaril guľatý mesiac.


Input: Všade bolo ticho, až na jemné ale prenikavé cvrlikanie.


Input: Aj keď v noci ešte nelietala, rozprestrela krídla a opustila svoju bezpečnú dutinku v strome.


Input: Chcela zistiť, odkiaľ pochádza tá zvláštna neznáma hudba.


Input: Cvrček pokračoval v hre na svojom krídle.


Input: Potom hudba stíchla, a keď Maja znovu otvorila oči, uvidela cvrčka, ako odlieta do jasnej mesačnej noci.

Maja


Input: Popri potoku kvitli biele lekná.


Input: Zaletela k nim, sadla na kvet a počúvala tiché zurčanie potoka.


Input: Biele lístočky kvetu sa jemne odhrnuli a zjavila sa malá rúčka.


Input: Vzápätí sa zjavila svetlovlasá hlávka a nakoniec sa z kvetu vynorilo drobučké stvorenie.


Input: Znovu sa ozval zvonivý hlas a nocou sa niesla prekrásna melódia.


Input: “ Kto to tu plače?“ spýtala sa tá krehká drobučká bytosť a zvedavo sa poobzerala okolo seba.


Input: “ Iba jedna včielka,“ odvetila Maja.

Maja


Input: Ste taký krásny.


Input: Čo tu robíš sama v noci?


Input: Napokon mu prezradila aj svoje najväčšie želanie.


Input: Škriatok, ktorý opustí kvet, má zázračnú moc.


Input: Maja sa zamyslela.

Maja


Input: Žije šťastne, nemá povinnosti a nič jej nechýba.


Input: Škriatok vzal Maju za ruku.

Maju


Input: “ Tak dobre,“ vraví.


Input: Keď leteli nad potokom, vodná hladina sa pod nimi tak jagala, akoby do nej spadla hviezda.


Input: Potom leteli ponad lúkou, až sa dostali k topoľovej aleji.


Input: Počkaj chvíľu!“ zakričal škriatok.


Input: Sadli si na konár medzi šuštiace lístie topoľa.


Input: “ Ste veľmi pekná,“ povedala Maja more.

Maja


Input: “ Ďakujem,“ odvetila mora trochu rozpačito.


Input: Volá sa Maja.

Maja


Input: Stretol som ju, keď som odchádzal z kvetu.


Input: “ Vy máte šťastie!“ povedala mora Maji, lebo vedela, čo znamená stretnutie so škriatkom kvetov.

Maji


Input: S tými slovami sa vzniesla a odletela.


Input: Aj Maja so škriatkom opustili topoľ a leteli, kým nedoleteli k domu, kde sa v oknách ešte svietilo.

Maja


Input: “ Musíme byť ticho,“ šepkal škriatok.


Input: Sadli si na rímsu a Maja zreteľne videla, čo sa dnu deje.

Maja


Input: Malé dieťa sedelo s ockom pri večeri.


Input: Dievčatko vstalo a vyšlo z miestnosti.


Input: “ Odišla,“ povedal škriatok.


Input: Dievčatko išlo do kúpeľne.


Input: Potom sa otvorili dvere a vošla mamička.


Input: “ Toto robia ľudia každý deň?“ čudovala sa.


Input: “ Ako to myslíš?“ zaujímal sa škriatok.


Input: Škriatok sa zasmial.


Input: “ Pravdaže, poklad môj,“ odvetila mamička.


Input: Potom knihu zavrela a dievčatko pobozkala.


Input: Rodičia zhasli svetlo a vyšli z izby.


Input: O chvíľu zaspalo.


Input: Ani nemukla a bez pohnutia sa dívala na spiace dieťa.


Input: Keď sa napokon obzrela, škriatka už nebolo.


Input: Úzky ružový pás na oblohe ohlasoval príchod nového dňa.


Input: Vrátila sa za svitania a hneď si ľahla.


Input: Prežila dobrodružnú a namáhavú noc.


Input: Vonku sa ozýval bzukot a cvrlikanie, všade poletovali motýle a slniečko krásne prehrievalo zem.


Input: Maja sa rozhodla, že zaletí do chladného lesa, kde je ticho a tieň, aby mohla pokojne popremýšľať o všetkom, čo v noci zažila.

Maja


Input: Dlho sedela na kraji lesa a pozerala, ako zlaté klasy zľahka povievajú v letnom vánku.


Input: “ Naozaj, to je zaujímavé,“ poznamenala Maja.

Maja


Input: “ Aká ste nevzdelaná, milá moja!“ zvolala Lolka.

Lolka


Input: Takže: ĽUDSKÝ PRST


Input: Odletím ako sen, keď príde môj čas.


Input: “ Keby len to!“ zvolala hrdo Lolka.

Lolka


Input: Lúpežnícky hrad


Input: O čo krajší bol začiatok dňa, o to horší koniec.


Input: Najprv Maja spoznala dobrého kamaráta, ktorý jej pripadal veľmi zvláštny.

Maja


Input: Stretla ho v tieni čiernej bazy, keď počúvala spev červienky.


Input: “ Fíha!“ zvolala prekvapene Maja.

Maja


Input: Maja sa predstavila a neznáma tiež.

Maja


Input: “ Nič mimoriadne,“ odvetila Maja.

Maja


Input: Tak ‐ tak!“


Input: Mal obrovskú hlavu a ostré silné hryzadlá.


Input: Maja volala o pomoc, čo jej hrdlo stačilo.

Maja


Input: “ Ihneď ma pustite,“ zvolala Maja.

Maja


Input: Maju pochytila ukrutná zlosť.

Maju


Input: “ Zato by som ti mal odhryznúť hlavu, maličká!“ zreval rozzúrený sršeň.


Input: Tam hodili Maju do väzenia, kde boli aj iné zvieratká.

Maju


Input: Cez tenké steny sem zvonku dopadalo iba chabé svetlo.


Input: Svätojánske mušky, lienky a niekoľko včiel sedelo alebo ležalo na dlážke a smutne vyčkávalo na svoj osud.


Input: Spoza steny začula hlasy.


Input: “ Ticho!“ zvolala sršnia kráľovná.


Input: Včeliu kráľovnú chcem živú.


Input: Ostatné včely pobijeme.


Input: Bojujte zo všetkých síl!


Input: Unavene klesla na zem a tíško nariekala.


Input: Vedľa v sieni sa zatiaľ zhromaždenie skončilo a v sršňom meste zavládol pokoj.


Input: Maja zakrátko znovu nabrala odvahu.

Maja


Input: Ak má môj rod zomrieť, tak chcem zomrieť i ja, pomyslela si.


Input: Tu!


Input: Malá škáročka!


Input: Práve sa chystala roztiahnuť krídla a vzlietnuť, keď v tieni steny zbadala strážcu.


Input: Maja mu nemohla uniknúť, lebo lietal tri razy rýchlejšie ako ona a určite by ju chytil.

Maja


Input: “ Čože?“ zvolala Maja.

Maja


Input: Čo si teraz počne?


Input: Maja sa rozhodla bojovať.

Maja


Input: Ale ako?


Input: Maja sa strhla.

Maja


Input: Kráska?

Kráska


Input: Áno!


Input: Kde je?


Input: Strážca zaváhal.


Input: Čo tam po jednej chytenej včele?


Input: Namojdušu!“


Input: Môže mu veriť?


Input: Nemá inú možnosť, musí to skúsiť.


Input: Nikto ju neprenasledoval.


Input: Hurá!


Input: Útek sa podaril.


Input: Návrat domov


Input: Kde ‐ tu si na chvíľočku odpočinula, aby sa spamätala.


Input: “ Rýchlo!


Input: Bežali kľukatými cestičkami, až prišli k prijímacej sieni.


Input: Ozýval sa stadiaľ šepot, potom rýchle kroky a napokon sa vo dverách zjavila kráľovná.


Input: “ Čo si želáš?“ spýtala sa pokojne.


Input: Poradil jej:“ Zajtra ráno na telocviku sa postav do posledného radu a potom zmizni.“


Input: Zrazu zatajila dych, oslepila ju farebná ligotavá žiara.


Input: “ Určite ťa zaskočila moja výnimočná krása,“ zašveholilo.


Input: “ Kto si?“ spýtala sa očarená Maja.

Maja


Input: Maja rozhorčene vyskočila.

Maja


Input: Daždivý deň


Input: V ten deň od rána lialo.


Input: Mladým včielkam pripadal dážď spočiatku zábavný.


Input: Výnimočne tu bol aj Vilko.

Vilko


Input: Vnútri bolo teplúčko a sucho a voňali tam hríby.


Input: Niekoľko dvojíc tancovalo, iní sa bavili pri stoloch a bolo tam veselo i príjemne.


Input: Vtom sa otvorili dvere a vošiel dnu lykožrút Fridolín.

Fridolín


Input: Vtom sa vo dverách zjavila aj neforemná Buchta.

Buchta


Input: Iffi na nich pohŕdavo pozrela.


Input: Čo iné im ostávalo, museli prestať s hašterením a začať odčerpávať vodu.


Input: Dom muchy Bucky


Input: “ Pozveš ma dnu?“


Input: Maja sa zatiaľ obzerala.

Maja


Input: “ Pomóóóc!


Input: Zadusím sa!“ kričala.


Input: Maja sa zdesila.

Maja


Input: Naozaj.


Input: V Teklinej pavučine


Input: Ale čo to?


Input: Tekla sedela prikrčená v kúte a zlomyseľne pozorovala jej márne úsilie.


Input: Za ten čas sa okolo nich zhromaždila skupina zvedavcov a medzi nimi aj Flip.

Flip


Input: Vyzerala ako cievka nití.


Input: Nazlostený Flip sa jediným obrovským skokom preniesol k pavučine.

Flip


Input: Maja pokorne uznala.

Maja


Input: Lesný požiar


Input: Vilka vyučovanie celkom vyčepalo.

Vilka


Input: Veď si sa v škole ani raz neprihlásil!


Input: Vonku fúkal vietor a lietanie bolo veľmi namáhavé.


Input: Zakrátko nevidela na cestu.


Input: Otočila sa a odletela.


Input: Buchta láskyplne sledovala siláka Fridolína.

Fridolína


Input: Začali sa letné prázdniny.


Input: Pustili sa do upratovania školských plástov.


Input: Ležal v bezvedomí na zemi.


Input: Bucka (Petronila) zalomila krídlami.

Bucka

Petronila


Input: O chvíľu tam bola upratovacia čata mravcov.


Input: Jej prenikavý krik Vilka prebral.

Vilka


Input: “ U mravcov,“ odvetila mravčia zdravotná sestrička.


Input: Keď prišiel čas večere, dostal jedlo i Vilko.

Vilko


Input: S odporom hľadel na bielu masu pred sebou.


Input: Od ľaku urobil Vilko kotrmelec.

Vilko


Input: Smutná dážďovka Vendelín


Input: Na zem padal teplý dážď a obyvatelia Makovej lúky sa skryli.

Makovej lúky


Input: “ Čo vlastne robíš?“ vypytovali sa ďalej.


Input: “ Pre mňa áno,“ povedal a smutne sa zahľadel do diaľky.


Input: Vendelín prikývol.

Vendelín


Input: “ Musíme ho rozveseliť,“ pošepla Maja Vilkovi.

Maja

Vilkovi


Input: Zakrátko bol ako súdok.


Input: Vendelín zasa zosmutnel.

Vendelín


Input: Pomaly sa odplazil preč.


Input: Pozreli vyššie, ešte vyššie a zistili, že je to človek.


Input: “ Navštívte ma občas,“ zakričal šťastný Vendelín Maji a Vilkovi.

Vendelín

Maji

Vilkovi


Input: Škaredé dieťatko


Input: Keď leteli okolo sladko rozvoniavajúceho jazmínového kra, neodolali a sadli si na neho .


Input: Vilko sa začal hneď napchávať a Maja pozorovala okolie.

Vilko

Maja


Input: Maja sa sklonila k zemi.

Maja


Input: “ Ako sa voláš a kde bývaš?“ spýtala sa toho stvoreniatka.


Input: Odteraz sme jej rodičia, tak ju musíme niesť,“ povedala potom Vilkovi.

Vilkovi


Input: “ Ja som sa nikdy nechcel ženiť,“ hundral nespokojne Vilko,“ a ty mi zrazu podstrčíš dieťa!“

Vilko


Input: “ Toto je tvoja detská izba, neskôr dostaneš večeru,“ vysvetľovala mu Maja.

Maja


Input: Malá húsenička po márnom čakaní zaspávala hladná.


Input: Ležala pred ňou odporná ohava.


Input: “ Je ako prepchaté vrece kapusty!“ zamrmlal Flip.

Flip


Input: Všetci sa sklamane rozišli.


Input: Prekrásny pestrodfarebný motýľ!


Input: “ Už som sa premenil,“ oznámil prekvapenej Maji a dal jej pusu.

Maji


Input: Pôvabne sa vzniesol do vzduchu, zatrepotal krídlami a bol preč.


Input: Hrozná služba


Input: V rodine ploštíc bolo dusno.


Input: Tatko sa hneval na deti, lebo ukrutne vyvádzali, a mamka sa hnevala na tatka, že je precitlivený.


Input: Mamka o tom nechcela ani počuť.


Input: Strhla aj mladšiu sestru a s rachotom prevrhli otcovu stoličku.


Input: Maja za ním.

Maja


Input: Len čo bola Maja preč, schytil Vilko palicu.

Vilko


Input: Zdivočenci sa zarazili.


Input: Hubertov koncert

Hubertov


Input: Hubert pozval všetkých na koncert pri príležitosti krásneho letného večera.

Hubert


Input: Nechýbal nik.


Input: Hubert však nechodil.

Hubert


Input: Hubert pokrútil hlavou.

Hubert


Input: “ Kdeže.


Input: Hubert až nadskočil.

Hubert


Input: Maja si už netrúfla nič navrhnúť.


Input: Zvonka sa ozývalo čoraz viac nespokojencov.


Input: O chvíľu priviedla vrtuľník — vážku Krásku.

Krásku


Input: V nemocnici sa na neho vrhlo desať mravcov.


Input: Zakrátko bola unavená noha ‐ kontrabas v najlepšom poriadku.


Input: Lovec sukní


Input: Chvíľu leteli, až pristáli v spustnutej záhrade, kde bola pod obrovskou smutnou vŕbou hlbočizná studňa.


Input: Trochu sa zľakla, no pozrela hore.


Input: Na okraji studne sedel zelený žabiak s kockovaným klobúkom na hlave.


Input: Kým to hovoril, nenápadne sa posúval bližšie k včelám.


Input: Vilko sa v tej chvíli prebral.

Vilko


Input: Chvíľu ho nechali metať sa vo vode, no potom prilákali k studni muža, čo okopával záhradku.


Input: Skokanské preteky


Input: Na Makovej lúke bolo plno národa.

Makovej lúke


Input: Zišli sa tu všetci tunajší obyvatelia.


Input: Popoludní o tretej sa začínali Majstrovstvá Makovej lúky v skákaní.

Majstrovstvá Makovej lúky


Input: Medzi pretekármi pravdaže nchýbal ani Flip, ktorý mal v hľadisku spústu fanúšikov.

Flip


Input: Mravčia masérka Tina mu už polhodinu masírovala nohy.

Tina


Input: Konečne sa blížil začiatok pretekov.


Input: Cvrčkovia dali signál a diváci celkom zmĺkli.


Input: Publikum burácalo.


Input: Povzbudzovalo svojich favoritov a už sa ozývali aj prvé heslá.


Input: Vtom sa ozval srdcervúci výkrik.


Input: “ Je v šoku, nehýbe sa,“ zistili mravce.


Input: Maja s Vilkom sa rozleteli za húsenicou a požiadali ju o pomoc.

Maja

Vilkom


Input: Lykožrút Fridolín potom odniesol víťaza medzi jasajúcich divákov.

Fridolín


Input: Majina a Vilkova podarená hra

Majina

Vilkova


Input: Vilko spal v kuse dva dni a dve noci.

Vilko


Input: Na tretí deň ráno spratal päť porcií raňajok a spokojne sa ponaťahoval.


Input: Chcela mu ukázať strom, z ktorého viseli liany.


Input: “ To bude naše tajomstvo, nikomu ho neprezradíme.“


Input: Vilko skúsil aj vyskočiť.

Vilko


Input: Išlo to!


Input: Šľahúne boli pružné a Vilko jasal:“ To je vynikajúca trampolína!“

Vilko


Input: Zadnými nohami držal pavúka v šachu a prednými trhal sieť okolo napoly zadusenej Maji.

Maji


Input: Tam oslávili Majino vyslobodenie.

Majino


Input: Keď však Maja s Fridolínom krepčili v divom tanci, stala sa ďalšia katastrofa.

Maja

Fridolínom


Input: Fridolín stál opäť na nohách.

Fridolín


Input: Strhla sa búrka


Input: V záhrade sa oslavovali narodeniny.


Input: Sčista jasna sa strhla búrka.


Input: Po záhrade poletovali mištičky, servítky ba aj stoličky.


Input: “ Čo tu tak príšerne smrdí?“ čudovala sa Maja.

Maja


Input: “ Prečo ste neoslavovali aj vy?“ vypytoval sa Vilko.

Vilko


Input: “ Ako sa to stalo?“ zaujímali sa Maja s Vilkom.

Maja

Vilkom


Input: Odvtedy kríva.


Input: Tá nehoda celkom zmenila náš život.“


Input: Maja s Vilkom poprisili o kúsok smrčka a statočne ho prežúvali, len aby sa zavďačili hostiteľovi.

Maja

Vilkom


Input: Maja — mravčia kapitánka

Maja


Input: Keď mravenisku hrozilo nebezpečenstvo, statočne ho bránili.


Input: Ako je to možné?


Input: “ Buďte opatrní!“ upozorňoval ich.


Input: Najprv vybojovali pri brehu víťaznú vodnú bitvu.


Input: Ich bojový pokrik prilákal spústu divákov.


Input: “ To sa zle skončí,“ kuvikal dážďovka Vendelín, ale nikto ho nepočúval.

Vendelín


Input: A stalo sa.


Input: To bola tá pravá príležitosť pre Maju.

Maju


Input: Okamžite vzlietla nad miesto nešťastia, kde topiace sa mravce zúfalo kričali o pomoc.


Input: “ Môžem byť vaším kapitánom?“ spýtala sa.


Input: Potom Maja s kamarátmi pomáhala stroskotancom z vody na nové plavidlo.

Maja


Input: “ Zachovajte pokoj a rozvahu,“ zavelila im.


Input: Letné prázdniny sa chýlili ku koncu.


Input: Maja súhlasila.

Maja


Input: Maja zletela dole a po prvý raz vo svojom živote uvidela svätojánsku mušku.

Maja


Input: “ Dobrú noc, želám vám príjemný let.“


Input: Svätojánska muška mala tenulinký hlások a Maja ju takmer nepočula.

Maja


Input: Doletel k nim aj Vilko.

Vilko


Input: Maja od radosti až poskočila.

Maja


Input: “ Prevediete nás podzemnými chrobačími chodbami?“


Input: “ Pravdaže,“ odvetila svätojánska muška a zasvietila jasnejšie.


Input: “ Poďte za mnou!“


Input: Zaleteli k lesu, kde Svetlanka ukázala na uzučkú škárku v zemi.

Svetlanka


Input: “ Tu býva jeden môj známy a veľmi rád prijíma návštevy.“


Input: Včielky sa držali za ruky.


Input: Pred nimi sa zjavil zarastený a špinavý tvor.


Input: Maja sa vzchopila.

Maja


Input: Svetlanka od hanby očervenela.

Svetlanka


Input: “ Ani ja nič nedostanem zadarmo, a teraz si tú háveď pekne odveď!“


Input: Vlasáč bez pozdravu oddupkal do tmy.


Input: Kobylka na cestách


Input: Vilko však nie!

Vilko


Input: Mal deravú pamäť a musel sa pýtať Maji.

Maji


Input: Keď to rozprával Maji, spozornela.

Maji


Input: “ Nijakú kobylku nepoznám, ukážeš mi ju, Vilko?“

Vilko


Input: “ Môžeme vám nejako pomôcť?“ zdvorilo sa vypytovala Maja.

Maja


Input: Hrozne ma bolia kĺby a nestihla som spojenie.“


Input: “ Som vandrujúca kobylka a zmeškala som spojenie so svojimi spoločníkmi.“


Input: “ Hádam niečo vymyslíme.“


Input: Vilko najprv reptal, ale potom ho Maja nespoznávala.

Vilko

Maja


Input: Zakrátko zhotovil pekné a pevné nosidlá.


Input: Maja ho ustavične chválila a polichotený Vilko len tak rástol.

Maja

Vilko


Input: Pomaly, sotva lapajúc dych, kráčali vpred.


Input: Vilkova radosť z Majinej chvály sa topila ako ľad na slnku.

Vilkova

Majinej


Input: Tempo!


Input: Vlečiete sa ako slimáky!


Input: Nakoniec si urobila z nosidiel trampolínu, začala skákať kotrmelce a nosidlá tak rozhojdala, že ich včielky sotva udržali.


Input: Maja si zatiaľ hladkala boľavé plece.

Maja


Input: Ďateľ Pedro


Input: Na Makovej lúke sa nič nedialo, a tak zamierila do lesa.

Makovej lúke


Input: “ Čo sa stalo?“ pýtala sa ho jemne.


Input: Maja sa rozletela po rýchlu zdravotnú pomoc.

Maja


Input: Niekto ťa prepadol?“ vypytovala sa hlavná sestra.


Input: Pedra totiž široko ‐ ďaleko poznali ako záletníka a donchuana.


Input: “ Má ťažký otras mozgu,“ určila sestra diagnózu.


Input: Od slečny Kasandry však vedela, že je to povolanie iba pre mravce.

Kasandry


Input: Pacientov stav sa veľmi zlepšil.


Input: Napokon sa naklonil k Maji.

Maji


Input: Koncert cvrčkov


Input: Najmä Maja.

Maja


Input: Boli tam mravce, lykožrút Fridolín s Buchtou, aj rodinka ploštíc.

Fridolín

Buchtou


Input: Všetci by lavínu najradšej čo najrýchlejšie odstránili, no nevedeli ako.


Input: “ To je predsa robota pre dážďovku Vendelína, on sa rýpe v hline!“

Vendelína


Input: Vendelín sa chvíľu zdráhal, lebo mal kopu práce, no napokon sa predsa dal prehovoriť.

Vendelín


Input: Netrvalo dlho a obaja lavínu skyprili, takže sa párik cvrčkov ľahko dostal von.


Input: Vilko a mravce

Vilko


Input: Vilko s Majou doleteli na lúku s koňmi.

Vilko

Majou


Input: Vtom bác!


Input: Maja mala slzy na krajíčku.

Maja


Input: Kôň sa pásol so sklonenou hlavou a dýchal na Vilka teplo.

Vilka


Input: Vilko sa prebral a vyskočil na rovné nohy.

Vilko


Input: “ Tak, čo mi na to povieš?“ spustil na Vilka.

Vilka


Input: Oznámime to slečne Kasandre a budeme žiadať náhradu škody.

Kasandre


Input: To sa Vilkovi náramne hodilo.

Vilkovi


Input: Beztak tie pracovité mravce nemohol ani cítiť.


Input: “ Prisahám na svoj včelí život, že môj kamarát stratil pri nehode vedomie a prebral sa iba zázrakom!“


Input: Kapitán sa opäť zamyslel.


Input: Keď je tak, nebudem nič oznamovať.“


Input: “ No čo?


Input: Poletím za tebou,“ povedal Vilko, obrátil sa na bok a zaspal.

Vilko


Input: Oslobodenie cvrčice


Input: Maja sa rozhodla, že zasa zaletí do ľudského obydlia.

Maja


Input: Dnes tu však mali návštevu, sedeli na terase a jedli lahodne rozvoniavajúci ovocný koláč.


Input: Maja na neho mala obrovskú chuť, no držala sa v úctivej vzdialenosti.

Maja


Input: V okne na prvom poschodí zbadala uväznenú cvrčicu.


Input: Ako si sa sem dostala?


Input: Môžem ti pomôcť?“ ľutovala ju Maja.

Maja


Input: Cvrčica sa rozžiarila.


Input: Maja usilovne premýšľala, kto by jej mohol najlepšie pomôcť.

Maja


Input: Spomenula si na ďatla, a tak zaletela po neho .


Input: Pedro stál práve pred zrkadlom a obdivoval sa.


Input: “ A tá cvrčica je pekná?“ vypytoval sa, keď mu Maja všetko vyrozprávala.

Maja


Input: Švihák Pedro sa v letku obrátil a zmizol kdesi v diaľke.

Pedro


Input: Maja vymyslela lesť.

Maja


Input: Maja dala Evelínke od radosti veľkú pusu.

Maja

Evelínke


Input: Príhoda s hmlou


Input: Teplé letné dni sa skončili a mladé včielky prvý raz zažili jeseň.


Input: Učili sa poznávať všetky jesenné farby kvetov a každé ráno kontrolovali na teplomeri teplotu.


Input: Samozrejme, že Maja s Vilkom zablúdili v jesennej hmle ako prví.

Maja

Vilkom


Input: Ustráchaní sedeli na akejsi lúke a nevedeli, kadiaľ sa ide domov.


Input: Maja si pospomínala na všetky nebezpečenstvá, o ktorých im vykladala slečna Kasandra.

Maja

Kasandra


Input: Vilko visel na Maji ako ťažké bremeno.

Vilko

Maji


Input: Bol unavený a hladný.


Input: Napokon bola ukonaná aj Maja a od vyčerpania spadla na zem.

Maja


Input: Spomínala na všetkých kamarátov i na to, ako mohla byť aspoň na chvíľočku kapitánom mravcov.


Input: Spamätala sa, až keď zacítila jemný dotyk.


Input: Otvorila oči a pred sebou uvidela svätojánsku mušku Svetlanku.

Svetlanku


Input: “ Letím náhodou okolo,“ zašveholila,“ a takmer som o vás zakopla.“


Input: Maja vyskočila, schytila Svetlanku a zakrútila sa s ňou dokola.

Maja

Svetlanku


Input: Konečne prišla jar a Maja sa zobudila zo zimného spánku.

Maja


Input: Maja vyskočila a urobila zopár drepov.

Maja


Input: Raz, dva!


Input: Najvyšší čas prebehnúť sa po čerstvom vzduchu!


Input: Opatrne vyzrela z komôrky.


Input: Z dverí vykúkli ospalé včely.


Input: Prešmykla sa okolo Kasandry a vonku sa nadýchla čerstvého vzduchu.

Kasandry


Input: Najprv zamierila za Flipom.

Flipom


Input: Na Makovej lúke panovalo ticho.

Makovej lúke


Input: “ Zmizol,“ podotkla komárica, čo bežala okolo.


Input: Bežala za veliteľom mravcov a prosila ho, aby vyhlásil po Flipovi pátranie.

Flipovi


Input: Vybral desať najlepších policajtov a tí potom starostlivo prehľadali lúku.


Input: Vtom ju niečo zozadu potiahlo za krídlo.


Input: Nečakal na myšiakove ďalšie požiadavky a dvaapolmetrovým skokom sa vzdialil.


Input: Maja sa ponáhľala za ním.

Maja


Input: Namyslený Herman


Input: Kasandra preto vyslala včielky popoludní na pole, aby nazbierali kukuricu.

Kasandra


Input: “ Prineste i za mňa,“ vyhlásil Vilko a skočil do postele.

Vilko


Input: Lenže Alfonza nezastavil.

Alfonza


Input: Lietal po poli a vyhrýzal zrniečka.


Input: Alfonz bez slova zmizol za záhradným plôtikom.

Alfonz


Input: Všetci s údivom pozerali na obrovské šalátové hlavy.


Input: “ Flip sa chcel do jednej hneď pustiť.

Flip


Input: Dobrosrdečný Rudo ju hneď utešoval.

Rudo


Input: Prihlásime ho do vzpieračskej súťaže,“ povedal.


Input: Vyzývateľom bol Vilko.

Vilko


Input: Skúsil to ešte raz, ale nezdvihol ju.


Input: Koncert pod klobúkom


Input: Všade vládla pohoda.


Input: Zvieratká odpočívali pred svojimi príbytkami, večerali a popíjali púpavovú šťavu od cikád.


Input: Zrazu ich však prerušilo hlasné a falošné vrzúkanie huslí.


Input: Klotilda pochopila.

Klotilda


Input: Na druhý deň navštívila Klotilda Teklu a začali muzicírovať.

Klotilda

Teklu


Input: Obyvatelia lúky sa začali zbiehať pred jej domom a chválili Klotildin spev.

Klotildin


Input: Lenže Tekla sa strašne urazila.

Tekla


Input: Pri ďalšej skúške vymenila slák za golfovú palicu, takže Klotilda musela kričať a prišla o hlas.

Klotilda


Input: Návšteva v panskom dome


Input: Všetci len oddychovali pod slnečníkmi z ďatelinových lístočkov.


Input: V jeho krásnej vile bude určite príjemne.


Input: Ale tomu neuniklo nič.


Input: Rozhodol sa letieť za nimi a za trest, že na neho zabudli, vzal so sebou všetkých susedov.


Input: Vtrhli do panského domu ako roj sršňov až sa Maja s Rudkom hanbili.

Maja

Rudkom


Input: Dal priniesť koše kvetov, podnosy so sladkými včelími špicmi a jazmínové koláčiky.


Input: K tomu sa podávalo trnkové víno a deťom ponúkli fialovú malinovku.


Input: Domáci pán mal zlatý oblek s čiernymi pásikmi.


Input: Jeho pani bola na počudovanie osa a mala veľmi útly driek.


Input: Veselo sa prechádzali medzi hosťami, usmievali sa a povzbudzovali ich, aby sa u nich cítili ako doma.


Input: Bol v tom ale háčik.


Input: Tu boli zvyknutí vyberané spôsoby a správali sa podľa spoločenských pravidiel.


Input: Na to neboli obyvatelia Makovej lúky zvyknutí a znervózňovalo ich to.

Makovej lúky


Input: Večer už boli unavení a z meravého sedenia ich bolel vzadu krk.


Input: Ostatní ho nasledovali.


Input: Aj Maja s Rudkom.

Maja

Rudkom


Input: Záhadný zlodej syra


Input: To bol dôvod, prečo ešte nemal ženu.


Input: Každá od neho však utiekla, pretože len čo otvoril ústa, ovalil ich zápach cesnaku a syra.


Input: Keď sa neskôr vracali domov a pozorovali hviezdy, vystrašil ich hrozný krik.


Input: Maji sa to však nezdalo.


Input: Zatriasli námesačníkom a prezradili mu, kto je zlodej.


Input: Janko a Julka

Janko


Input: Ich vystúpenie malo náramný úspech.


Input: Vilka očarili.

Vilka


Input: “ To by bolo niečo pre mňa,“ vravel si.


Input: Večer sa zakutral pod perinu a sníval o akrobatoch.


Input: Nebol jediný.


Input: “ Správne,“ povzbudzovali ich akrobati.


Input: Rodičom sa však taký vývoj udalostí nepáčil a zišli sa na porade.


Input: Prišla i Maja, ktorá cítila zodpovednosť za Vilka.

Maja

Vilka


Input: “ Narušujú morálku našich detí,“ kričal do mikrofónu.


Input: Navrhujem poradu skončiť.


Input: Slávnosť s prekážkami


Input: Na lúke vrcholili prípravy na dožinkovú slávnosť.


Input: Pred dvermi sa objavovali košíky s prekrásnymi plodmi od výmyslu sveta.


Input: Nanešťastie si Tekla zaumienila, že pri tejto príležitosti predvedie huslové sólo.

Tekla


Input: Usilovne cvičila až to uši trhalo.


Input: “ Tentoraz by sme mali hudbu vynechať a usporiadať maratónsky beh,“ navrhol Rudko a všetci nadšene súhlasili.

Rudko


Input: Konečne nastal veľký deň a porota si obchádzala vystavené košíky.


Input: Pred domom kuny Chytráčky viali pestré slepačie perá, Alfonz vystavoval lesklú kukuricu a kliešťak Drakula voňavé krvavé klobásky.

Chytráčky

Alfonz

Drakula


Input: Porota však ocenila práce slimákov Šuchtáka a Plazivca, ktorý si prekrásne vymaľovali domčeky.

Šuchtáka

Plazivca


Input: Za jasotu spoluobčanov prevzali cenu a Dr. Slimák slzil od dojatia, pretože v tejto súťaži doteraz nijaký slimák nevyhral.

Slimák


Input: Potom začali preteky so zaujímavými prekážkami, ktoré vymyslel Rudko.

Rudko


Input: A kto tie náročné preteky vyhral.


Input: Maja zastala a nedbajúc na svoje druhé miesto, začala ho hľadať.


Input: Aj keď zlatú medailu získala Tekla, Maja sa stala hrdinkou dňa.

Tekla

Maja


Input: O jej fair ‐ play správaní sa na druhý deň písalo aj v novinách.


Input: Strašidlo na čistinke


Input: Ukrutne sa zľakli a hneď to hlásli svojmu veliteľovi.


Input: Na lúke postávali skupinky rozčúlených obyvateľov.


Input: Vilko si posunul na čelo slnečné okuliare.

Vilko


Input: Obyvatelia Makovej lúky sa kvôli tej ľudskej stope naozaj pripravovali na evakuáciu.

Makovej lúky


Input: Nikto vlastne nevedel, kam ide.


Input: Prednosta podzemnej dráhy náhodou našiel starú čižmu, ktorá sa na tento účel výborne hodila.


Input: Prikázal dopravnej čate, aby ju premiestnila, ale keďže bola veľmi ťažká, robotníci ju občas postavili na zem.


Input: Maja si z celého srdca vydýchla a náhlila sa k potoku, aby tú radostnú novinu oznámila ostatným.


Input: Kráľovná Maja a pavúčica Tekla

Maja


Input: Po oblohe plávali sivé mračná a každú chvíľu menili tvar.


Input: Raz sa podobali na rybu, potom na obra alebo na obriu včelu.


Input: Maja s Vilkom sedeli na lesnej čistine a vymýšľali si o nich príbehy.

Maja

Vilkom


Input: Keď videl, ako sa bavia, hneď sa chcel pridať.


Input: Raz ju navštívila pavúčica Tekla, ktorá bola taká škaredá, až sa kráľovná zľakla.

Tekla


Input: Vľúdne sa jej však spýtala, čo si želá.


Input: Pavúčica zúrila.


Input: Našla osí roj, ktorý mal včelí palác zničiť.


Input: Zabudla však, že včelia kráľovná má oddaných a dobre vycvičených vojakov, ktorí zakrátko votrelca zlikvidovali.


Input: Na svoj husľový koncert pozvala celé okolie.


Input: Myšiak v pasci


Input: Zakrátko na to prišiel.


Input: Mravčie gazdinky boli rozhorčené.


Input: Stihol ho spravodlivý trest!“ škodoradostne vykrikovali mravce.


Input: A budeme vyrovnaní,“ vyhlásil.


Input: Pustil fľašu z kopca, ale zgúľala sa do potoka a voda ju unášala ako lodičku.


Input: Flip zvolal obyvateľov lúčky, aby sa prišli s kamarátom rozlúčiť.

Flip


Input: Podstrčil mu ho redaktor z televízie, ktorá všetko nakrúcala.


Input: Návšteva z mesta


Input: Ale ani pre myšiaka sa všetko neskončilo.


Input: Alfonz prijal s úľavou od kamarátov ponuku, že mu pomôžu pripraviť oslavu.

Alfonz


Input: Maja zaviedla hostí na slávnostne vyzdobenú lúku a ponúkla im vyhliadkový let s vážkou, medové guľôčky, cukrovú vatu a mnoho iných dobrôt.

Maja


Input: Domčeky vyzdobili girladnami a Vilko s Emilom urobili na jednom krtinci kĺzačku, kde šantili deti.

Vilko

Emilom


Input: Hostia však boli čoraz zachmúrenejší.


Input: “ To je nuda,“ nadhodil pán Sekáč.

Sekáč


Input: Bohužiaľ, vzali si z nich príklad všetky deti a tiež sa chceli hrať v odpadovej jame.


Input: Nočný strážnik Vilko


Input: Jedného rána sa v úli rozzvučalo poplašné zariadenie.


Input: Z okienok v plástoch vykuli rozospaté včelie hlávky.


Input: Čo sa deje?


Input: Smutným hlasom im Kasandra oznámila, že v noci navšítvili komoru s medom zlodeji a spôsobili im veľkú škodu.

Kasandra


Input: Smutné včielky sedeli pri raňakjách, na stole chýbal tanier s medom.


Input: Na všeobecné počudovanie sa prihlásil leňoch Vilko.

Vilko


Input: Večer vhupli všetky včielky do postieľok a vytiahli si deky až pod nos.


Input: Iba Vilko musel bdieť.

Vilko


Input: Ráno našla Kasandra chrápajúceho strážcu a prázdnu komoru.


Input: Zrazu zbadal v kroví hlúčik tulákov.


Input: Trkotali, sŕkali med a zapíjali ho pálenkou!


Input: Hneď vzali Vilka medzi seba.

Vilka


Input: Zakrátko pochopil, že sú to zlodeji, čo im ukradli med.


Input: Keď všetko zjedli, plánovali ďalšie vlámanie.


Input: A Vilka chceli vziať ako rukojemníka.

Vilka


Input: Netušili však, akí je múdry!


Input: Bolo to účinnejšie ako putá.


Input: “ Teraz pôjdeme na políciu!“


Input: Zrazu rozčúlene pribehol Vilko.

Vilko


Input: Pred okienkom do pivnice ležal lesklý tvor s červenými očami a nahlas funel.


Input: “ Stavím sa, že je to bytosť z inej planéty,“ zašepkala Maja a zatiaľ čo sakamaráti skrývali za jej chrbtom, podišla bližšie a navrhla neznámemu prehliadku Makovej lúky.

Maja

Makovej lúky


Input: Spoločne mu ukázali upravené domčeky i podzemné chodby.


Input: Všetkým sa zdal veľmi zaujímavý, najmä pavúčici Hedvige.

Hedvige


Input: Vzala handru a neznámeho ňou poutierala.


Input: Na utierke ostala svetielkujúca zelená farba a na všeobecné prekvapenie stál pred nimi pavúk Karol.

Karol


Input: Spadol predtým do nádoby s farbou.


Input: Ešte mal zalepené hlasivky a nemohol rozprávať.


Input: Pavol a Frida

Pavol


Input: Pomaly vstala a po niekoľkých knísavých krokoch zasa našla rovnováhu.


Input: “ Už ste v poriadku?“ starostlivo sa pýtala Maja.

Maja


Input: “ Nič nie je v poriadku,“ namrzene odvrkla Frida.

Frida


Input: Vilko sa zamračil.

Vilko


Input: Vtom si spomenula na poštového poslíčka Pavla, ktorý okrem správ roznášal po lúke dobrú náladu.

Pavla


Input: Hneď sa za ním vybrali.


Input: Mušiakovi Pavlovi sa mušia slečna zapáčila na prvý pohľad.

Pavlovi


Input: “ Zaletíme spolu do stajne,“ navrhol.


Input: Pavol, ktorý bol do Fridy zaľúbený až po uši, sa zľakol a začal ju hľadať.

Pavol

Fridy


Input: Nedbal na to, že sa ocitol v nebezpečnej blízkosti kravského chvosta.


Input: Doteraz sa ešte nikto o ňu tak veľmi nebál.


Input: Lietajúci myšiak


Input: Aj Vilko sa pridal.

Vilko


Input: Maja sa rozbehla za veliteľom mravčieho vojska.

Maja


Input: Zabrániť nešťastiu bola konice ‐ koncov jeho povinnosť.


Input: Keď prišli na miesto, Alfonz stál v korune stromu.

Alfonz


Input: “ Neskáč!“ kričali na neho ženy a deti a muži zatiaľ uzatvárali stávky.


Input: Mravce roztiahli plachtu a razom všetko stíchlo.


Input: “ Pozrite na toho zbabelca!“ zakričal nejaký nezbedník.


Input: Otrasený, ale zdravý sa z nej vymotal.


Input: Jasajúci diváci ho odniesli na pleciach domov.


Input: Princezná muška


Input: Už mnoho generácií múch obývalo kráľovský palác v stajni.


Input: Raz vylepil svojej dcére Katke mľaskavé zaucho len preto, že sa nahlas smiala.

Katke


Input: Už sa zmrákalo a Katka mala slzy nakrajíčku.

Katka


Input: Chrobáčiky ju najprv utešovali, no potom sa rozhodli, že to povedia Maji.

Maji


Input: Tá si vie vždy poradiť.


Input: Prešlo niekoľko dní a princezná ani len nepomyslela na návrat domov.


Input: Katka si zaumienila, že Maja musí ísť do paláca s ňou.

Katka

Maja


Input: Prikázal, aby obe uvrhli do väzenia.


Input: Kravy bučali a zo slamy utekalo všetko živé.


Input: Kráľ sa zachmúril.


Input: Na záver tohto pamätného dňa dala princezná otcovi pusu na dobrú noc a mravčie vojsko vymenovalo kráľa za svojho čestného člena.


Input: Nečakaná návšteva


Input: Veľkú tašku hodil do kúta a mľaskavo ho pobozkal.


Input: Prstom zalovil v hrnci a nabral si porciu kaše.


Input: Spratal neuveriteľné množstvo kukuričných placiek a mľaskal pritom a navyše ich zlostil híkavým smiechom.


Input: Bola to široko ‐ ďaleko neslávne známa banda.


Input: Pochutnával si na hurkách kliešťaka Drakulu a pritom nahlas mľaskal.

Drakulu


Input: Pri dychovke, čo kvôli nemu vyhrávala, tancoval s istou slečnou myškou ako divoch.


Input: Doma Alfonz bratovi vyčítal, že mu svojím správaním urobil hanbu a vyhodil ho.

Alfonz


Input: Ráno sa Alfonz za bratovo správanie všetkým ospravedlňoval.

Alfonz


Input: “ Nemal si ho vyhnať,“ povedal Flip.

Flip


Input: To musel Alfonz uznať.

Alfonz


Input: Hneď sa vybral za Matúšom do prasačieho chlieva a pozval ho k sebe na celých osem dní!

Matúšom


Input: Lúpežné mravce


Input: Jedného letného popoludnia sa na Makovej lúke zjavila obluda, akú ešte nikto nevidel.

Makovej lúke


Input: Pretože Jumbo bol mierumilovný, nikto nenamietal.

Jumbo


Input: Síce toho veľa schrúmal, ale vyberavý nebol.


Input: Uspokojil sa aj so zvyškami.


Input: Obyvatelia lúky si ho zakrátko obľúbili.


Input: Makovej lúky sa totiž chceli zmocniť lúpežné mravce.

Makovej lúky


Input: Zvončeky už hlásili, že sa blíži nepriateľ.


Input: “ Ešte si to rozmyslím,“ zahučal obor, ale už sa knísal nepriateľovi v ústrety.


Input: Ženy a deti sledovali z úkrytu, ako sa muži skrývajú za Jumbom.

Jumbom


Input: Jumbo si dupol nohou a vystrčil hrozivé tykadlá.

Jumbo


Input: “ Skúsme ich preľstiť,“ navrhol Rudko.

Rudko


Input: Tak aj urobili.


Input: A zaúčinkovalo to.


Input: Za okamih boli preč a na lúčke opäť zavládol mier.


Input: Obra Jumba všetci oslavovali a vymenovali za čestného občana Makovej lúky.

Jumba

Makovej lúky


Input: Veľký futbalový zápas


Input: Maja, Vilko a Flip sa mu ani nečudovali.

Maja

Vilko

Flip


Input: Čo všetko by sa s ňou dalo robiť!


Input: “ Napríklad na nej chodiť,“ napadlo Maji a hneď si to vyskúšala.

Maji


Input: Nato dostal Rudko správny nápad!

Rudko


Input: Maja začala zostavovať mužstvo.

Maja


Input: Pavúčica Tekla zostavovala druhý tím.

Tekla


Input: Rudko im vysvetlil pravidlá a odpískal začiatok zápasu.

Rudko


Input: Nadšene sledovali hru.


Input: Znovu sa ozvala píšťalka a hra pokračovala.


Input: Alfonz zakričal:“ Neuveriteľné!

Alfonz


Input: Pavla výborne kryje Muf.

Pavla

Muf


Input: Rudko Bielohlávok dal faul!

Rudko Bielohlávok


Input: To bolo šťastie!


Input: “ Gól!“ natešne kričí a pyšne sa obzerá.


Input: Publikum nevie, či sa má smiať alebo plakať, ale napokon sa rozosmeje.


Input: Rozzúreného Šuchtáka vystrieda slimák Plazivec a hra pokračuje.

Šuchtáka

Plazivec


Input: Nad lúkou sa zotmelo a svetojánske mušky sa museli postarať o osvetlenie ihriska.


Input: Majino mužstvo zvíťazilo.


Input: Keď zaznela hymna, po lícach vyčerpaných hráčov sa kotúľali slzy.


Input: Náročné popoludnie


Input: Za nič na svete však nechcela opustiť svoju rodinku, a tak sa Rudko a Flip rozhodli, že jej občas pomôžu.

Rudko

Flip


Input: V jedno vetristé popoludnie zaspala pani Mandelinka uprostred obeda na stoličke a oni sa jej starali o drobizg.

Mandelinka


Input: Netušili, čo to znamená a čoskoro sa dostali do úzkych.


Input: Chlapec sa naskutku rozplakal.


Input: Nie však nadlho.


Input: Vietor silnel a v ďatelinových hlavičkách nebezpečne zašumelo.


Input: Všetky deti sa tam túlili k sebe.


Input: Nepríjemné však bolo, že vietor odvial aj špajzu.


Input: Flip sa ponúkol, že usporiada dobročinnú zbierku.

Flip


Input: Mravce dovliekli celý kôš dobrôt, včielky priniesli ovocný medovník a Kasandra jazmínové želé.

Kasandra


Input: Ostalo aj pre mamičku.


Input: Na lúke zavládla zúfalá nuda.


Input: “ Takto to už ďalej nejde,“ povedala Maja Rudkovi a Flipovi.

Maja

Rudkovi

Flipovi


Input: Obaja súhlasili, no nič im nenapadalo.


Input: “ Už to mám!“ vyskočila zrazu Maja.

Maja


Input: Flip zívol.

Flip


Input: Maja sa zasmiala.

Maja


Input: Ťarbavo sa pohyboval po javisku a nevedel sa naučiť úlohu.


Input: Rudko a Flip by s ním najradšej vyrazili dvere.

Rudko

Flip


Input: Na druhý deň bola ďalšia skúška.


Input: Vyvesili na tabuľu text, ale ani to nepomohlo, lebo Vilko sa z lenivosti nenaučil dobre čítať.

Vilko


Input: Navyše nepriateľskú osu hral jeho kamarát hnojník Kurt.

Kurt


Input: “ Mrzí ma to,“ vyhlásil Vilko,“ ale Kurt nie je nijaká osa!“

Vilko

Kurt


Input: Režisér mal toho akurát dosť.


Input: Červený od zlosti vykríkol:“ Ty si ale nemehlo!


Input: “ Teba,“ odvrkol a bol preč.


Input: Samozrejme, že všetci sa premiéry báli a Maja dúfala len v zázrak.

Maja


Input: Veľká letecká súťaž


Input: Všetci obyvatelia Makovej lúky sa zišli na čistine, kde Rudko poriadal letecké preteky.

Makovej lúky

Rudko


Input: Zúčastniť sa mohol každý, kto mal krídla.


Input: Vo vzduchu sa vznášali farebné balóniky, v pestrých stánkoch bolo množstvo všakovakých dobrôt.


Input: Vážka, čo krúžila vysoko nad čistinou, ponúkala vyhliadkový let.


Input: Rudko mal hlavu na prasknutie.

Rudko


Input: S takým nátreskom nerátal.


Input: Pred štartovacím stolčekom sa vytvoril dlhý zástup.


Input: Všetci chceli súťažiť.


Input: Vilko stál v cieli so stopkami a meral čas.

Vilko


Input: Nie je dobrý v počtoch, a preto sa často mýlil.


Input: Pretože bolo kakarátky, nepohádali sa, ale išli spolu na zmrzlinu.


Input: Vtom sa však stalo niečo veľmi čudné.


Input: Účastníci jedného letu stratili smer.


Input: Pani učiteľka odviedla svoju triedu a predseda motýlieho spolku hovoril niečo o podvode.


Input: Rudko bol z toho nešťastný.

Rudko


Input: Už na to prišli.


Input: Pri cieli sa skrýval osiak Boris a zrkadielkom oslňoval ostatných pretekárov, len aby pomohol svojmu zmrzačenému kamarátovi zvíťaziť.

Boris


Input: Boris svieti zrkadielkom do očí, končím,“ hlásil vysielačkou Vilko.

Boris

Vilko


Input: A Maja odvetila:“ Udeľuje sa milosť, končím.“

Maja


Input: Po dlhom období dažďov vykúklo opäť slniečko.


Input: Obyvatelia Makovej lúky to hneď využili.

Makovej lúky


Input: Gazdinky vyložili do okien vankúše, Kasandra zasa medové guľôčky a slečna Hopka usporiadala na čistinke rannú rozcvičku.

Kasandra

Hopka


Input: Po kráľovskej hostine, na ktorú mravce priniesli obrie porcie špagiet s voškovou omáčkou, si všetci políhali na slniečko, aby si oddýchli.


Input: Maja s Vilkom si však našli lepšiu zábavu.

Maja

Vilkom


Input: V zápale hry Maja prihrala Vilkovi, ten prudko kopol do lopty a lopta zmizla v kroví.

Maja

Vilkovi


Input: Vzápätí sa vynoril Zlatoň a držal si hrču na čele.

Zlatoň


Input: Volám sa Jurko.

Jurko


Input: Ešteže to spozorvali mravce a zavolali hasičov!


Input: Vzápätí pribehli mandelinčatá s boľavými bruchami, takže musela ošetriť aj ich.


Input: Jurko sa urazil.

Jurko


Input: Na cudzej planéte


Input: Maja s Rudkom sa práve vracali domov, keď sa strhol vietor.

Maja

Rudkom


Input: Keď búrka ustala, zistili, že pristáli na púšti.


Input: Všade navôkol bol piesok.


Input: Zarazene vstali a skúmali, či sú celí.


Input: Rudko si z listu urobil slnečník.


Input: Než však stačili vzlietnuť, obkolesila ich horda zelených mužíčkov.


Input: “ Mimozemšťania,“ zašepkal Rudko vystrašene.


Input: Aj Maja zbledla.

Maja


Input: “ Obviňujeme vás, že ste nám odcudzili drahocennú potravu,“ povedal prísne veliteľ a dal pokyn, aby ich zajali a postavili pred sudcu.


Input: “ Som advokátka, vyhlásila pohotovo Maja,“ a pána Rudka budem zastupovať!“

Maja

Rudka


Input: Sudcovi sa jej smelosť páčila, a tak súhlasil.


Input: Bežala na rodnú lúku, ktorú po búrke ľahko našla.


Input: Tekla nadšene schytila husle a knísala sa za Majou.

Majou


Input: Stala si na kameň a začala vrzúkať.


Input: Tekla sa tomu potešila a bola nadmieru spokojná.


Input: Ako sa stretla s motýľom Emanuelom


Input: Na okraji makového poľa sedel motýľ s malým oranžovým cylindrom na hlave.


Input: Z maku vyšlo ako z lesa drobučké dievčatko.


Input: Malo sukničku z makových lupienkov a usmievalo sa.


Input: “ Som Makulienka,“ vraví motýľovi.

Makulienka


Input: “ Veru mohla,“ odvetila makovica.


Input: “ Ďakujem,“ povedala Makulienka,“ ibaže neviem, čo mám robiť, aby drozd vrátil Emanuelovi cylinder.“

Makulienka

Emanuelovi


Input: Makovica zatriasla hlavou.


Input: Makové zrniečka v nej zašušťali, ako keď sa presýpajú myšlienky.


Input: Chvíľu trvalo, kým zbadali drozda.


Input: “ Chodí spať ako slniečko,“ povzdychol si motýľ Emanuel.

Emanuel


Input: “ Tak uspíme slniečko!“ navrhla Makulienka.

Makulienka


Input: “ Čo mi nesieš, Emanuel?“ vypytovalo sa slniečko.

Emanuel


Input: Na spanie.


Input: Druhý raz Makulienku.

Makulienku


Input: Ako zažala lúčne svetielko


Input: Počujete ma?


Input: “ V lese nie je,“ povedala ozvena z lesa.


Input: “ Celý deň som ho nevidela,“ zahučala ozvena zo skaly.


Input: “ Netráp sa, niečo vymyslíme,“ povedala Makulienka.

Makulienka


Input: A teraz pomôžem ja tebe.


Input: Lúčne svetielko sa stratilo v tme a o chvíľu už dievčatko z diaľky počulo veselú motýliu pieseň.


Input: “ Nehnevám sa,“ odvetila Makulienka.

Makulienka


Input: Aj tak sa vybrala pod harmanček, či náhodou pod lístkom neostala nejaká kvapôčka.


Input: Veruže neostala.


Input: Iba na bodliaku sa jagali veľké kvapky rosy, lebo sa báli skotúľať do trávy.


Input: “ Páliš?“ spýtal sa opatrne bodliak.


Input: “ Pustíš?“ spýtal sa Ferdinand.

Ferdinand


Input: A bodliak Makulienku i motýľa Emanuela radšej pustil.

Makulienku

Emanuela


Input: “ Keby som tak mala slnečník,“ povedala Makulienka.

Makulienka


Input: Len čo to dopovedala, zniesol sa nad ňou modrý tieň, v ktorom stála ako v jazierku.


Input: Dievčatko pozrelo hore.


Input: Nad ňou sa vznášal cudzí motýľ.


Input: Na hlave mal klobúk a na krídlach vzácny vzor.


Input: A Emanuel od žiarlivosti spadol z margarétky.

Emanuel


Input: A odletel do sveta.


Input: V tej chvíli Makulienka celkom stratila srdce.

Makulienka


Input: Vysoko na nebi vyšiel mesiac.


Input: Ja som tropický motýľ!


Input: Až potom zašiel mesiac za mraky.


Input: V tráve vyhrávala letná muzika.


Input: Zrazu sa zachvela zem a dievčatko skoro spadlo.


Input: Zem sa ustavične triasla a kopček z hliny rástol a rástol.


Input: Keď krtko Bonifác vykukol druhý raz, vraví:“ Toto som našiel riadne hlboko!“

Bonifác


Input: Slúžil som u jednej kňažnej!


Input: “ Vítame vás, Pichuľko!“ povedala Makulienka.

Pichuľko

Makulienka


Input: Makulienka a motýľ Emanuel sklopili zrak.

Makulienka

Emanuel


Input: Zakrátko si Makulienka obliekala novú sukničku s volánikmi a motýľ Emanuel frak s dlhými krídlami.

Makulienka

Emanuel


Input: Ako kňažná s kniežaťom.


Input: Makulienka veru bola tanečnica!

Makulienka


Input: Ale sukničku s volánikmi horko ‐ ťažko uniesla.


Input: Chcel vzlietnuť do vzduchu, ale zamotal sa do krídel fraku.


Input: A stiahol zlatý náprstok naspäť pod čiernu zem.


Input: Ako uviazla v lekne


Input: Raz Makulienka vraví:“ Niečo by som chcela.“

Makulienka


Input: Chcela by som sa na nej odviezť,“ povedala Makulienka.

Makulienka


Input: To prehovoril kvietok, čo rástol pri vode.


Input: Kvietky na lúke sú bohaté.


Input: Včielky sa o to starajú.


Input: Otočil krídlami a zachytil silnejší vietor.


Input: Prevrátila sa a klesla na dno.


Input: Emanuel s Makulienkou tak ‐ tak stačili preskočiť na najbližšie lekno.

Emanuel

Makulienkou


Input: “ Zatváram,“ odvetilo lekno.


Input: “ Spím,“ odvetilo lekno.


Input: A zobudilo lekno.


Input: Ako ju veverička Barka odniesla do hniezda

Barka


Input: Motýľ Emanuel poletoval kdesi nad lúkami a Makulienka ostala doma sama.

Emanuel

Makulienka


Input: A hneď volala motýľa Emanuela, aby ju tam v noci nenechával.

Emanuela


Input: Schytilo dievčinku labkami a vraví:“ Ty moja krásna dievčinka, odnesiem si ťa do hniezda!“


Input: Hore bolo samé nebo a dole hlbočina.


Input: Obzeral sa, no dievčinky nikde.


Input: Vtom si v prachu na cestičke všimol drobné šľapaje.


Input: Lietal kade ‐ tade a volal jej meno.


Input: Zastavil sa pri lieskach a zbadal tam veveričku Barku.

Barku


Input: “ Nevidela si Makulienku?“ spýtal sa jej.

Makulienku


Input: Ešteže čo.


Input: Naschvál motýľa poslala na opačnú stranu.


Input: Prehľadal ten kus lesa krížom ‐ krážom, ale niečo ho ustavične ťahalo späť k starej borovici.


Input: Najprv si myslel, že to vybaví podobrotky.


Input: Ale dlho ho potrebovať nebudeš,“ vraví pavúk Karkoško.

Karkoško


Input: Mám osem nôh, osem očí a sedem chutí.


Input: Motýľ Emanuel ostal ako obarený.

Emanuel


Input: Pomôž mi.


Input: Vytrhol sa z pavúčej priadze takou silou, že nič netušiaceho pavúka s ôsmimi nohami prevrátilo horeznačky.


Input: Pelikánia slečna Polly a jej veľký zobák

Polly


Input: Kiež by som mala menší zobák.“


Input: Veď ho strhne do hlbočiny, pomyslela si Polly.

Polly


Input: “ Už letím!“ kričí Polly.

Polly


Input: KLIP ‐ KLAP!


Input: Polly sa začervenala a hanblivo klapla zobákom.

Polly


Input: Som rada, že som pomohla.“


Input: Levíčatá našli horiace ohnisko.


Input: “ Tráva horí!“


Input: Nebojte sa,“ zakričala Polly.

Polly


Input: Všetky zvieratká bežali do bezpečia, no Polly letela po zobák vody.

Polly


Input: Polly to nesmierne potešilo.

Polly


Input: Pelikánia slečna Polly má veľký zobák a veľmi sa jej nepáči.

Polly


Input: No keď sa stane na brehu jazera nehoda, Polly zachraňuje!


Input: Deti si obľúbia veľký zobák pelikánej slečny a radi sa s ním zahrajú, keď uvidia slová KLIP ‐ KLAP!


Input: Jeho KLIP ‐ KLAP! počuť široko ‐ ďaleko.


Input: Tvoje klapanie nám nedá spať.


Input: Zobuď sa!“


Input: “ Prepáč.


Input: Nevedel som to.


Input: Zdravia Ťa Sam a Andy

Sam


Input: Neďaleko jazdil na koni mladý princ.


Input: Začul prekrásny hlas Šípkovej Ruženky, ktorý sa niesol lesom.

Šípkovej Ruženky


Input: Šaty, ktoré šila Flóra, sa nevydarili.

Flóra


Input: Vtedy víly pochopili, že je načase, aby dievčine povedali pravdu.


Input: Nastala chvíľa, aby princeznú vrátili kráľovi a kráľovnej.


Input: Keď víly nechali princeznú na chvíľočku v paláci osamote, zjavilo sa pred ňou jagavé svetlo.


Input: “ Dotkni sa vretena.


Input: Dotkni sa ho!


Input: Prikazujem ti to!“


Input: Našli cestu do tajnej vežičky a v nej Kráľovnú zla.

Kráľovnú zla


Input: “ Nezistia to,“ odvetila Flóra.

Flóra


Input: Správne sa nazdávala, že, práve prišiel do chalúpky učupenej v horskom údolí.


Input: Len čo vošiel dnu, čakali ho tam Kráľovná zla a jej sluhovia.

Kráľovná zla


Input: Zlá víla vedela, že iba on môže zrušiť kliatbu, ktorou Zorničku zakliala.

Zorničku


Input: Odvliekla princa na svoj zámok a uvrhla ho do temnice.


Input: Zlá víla sa princovi Filipovi posmievala, no prezradila mu, že iba on môže zrušiť Zorničkinu kliatbu, ak ju pobozká.

Filipovi

Zorničkinu


Input: Vtom sa v temnici zjavili dobré víly.


Input: “ Tieto zbrane ti pomôžu zvíťaziť nad zlom,“ povedali mu.


Input: Ako sa princ blížil k palácu, Kráľovná zla mu postavila do cesty múr z tŕňových krov.

Kráľovná zla


Input: Zrazu však vyšľahli obrovské plamene a vyrazili princovi štít z ruky.


Input: Zasiahnutý netvor sa zmietal od bolesti a zletel zo skaly.


Input: Princ Filip prebehol bránou do paláca.

Filip


Input: V ten večer sa v paláci zhromaždili všetci dvorania, keď princezná Zornička tancovala s princom Filipom.

Zornička

Filipom


Input: Ostražito sa zakrádala k neznámemu miestu, keď začula plač.


Input: Kala pozrela do domu a zbadala stopy po zápase.

Kala


Input: Na zemi ležal obrázok s prasknutým rámom.


Input: A za tým obrazom v tieni stála kolíska.


Input: Plač Kalu priťahoval.

Kalu


Input: V kolíske bolo zvláštne bábätko bez srste.


Input: Kala bábätko vybrala a v tej chvíli prestalo plakať.

Kala


Input: Leopard Sabor sa chystal zaútočiť.


Input: Kala priviedla dieťa k svojej rodine.

Kala


Input: Mladý Tarzan


Input: Tarzan podrástol a veľmi rád si matku doberal.

Tarzan


Input: “ Veru vyľakal.


Input: Nevieš napodobniť nejaké tichšie zviera?“ spýtala sa Kala.

Kala


Input: Chceš vidieť, ako urobím leoparada?“ spýtal sa.


Input: Tarzan skočil vrčiac ako leopard a vyrušil rodinu.

Tarzan


Input: Tarzanova najlepšia priateľka Terk ho prišla zachrániť.

Tarzanova

Terk


Input: “ Ďakujem, že si našiel Tarzana,“ povedala Terk Kechakovi.

Tarzana

Terk

Kechakovi


Input: Tarzan šiel za nimi.

Tarzan


Input: Nervózny mladý slon Tantor ho zbadal.


Input: Pozor!


Input: Uteč!“ kričal.


Input: Najlepšia opica


Input: Terk bežala k lagúne a vytiahla Tarzana, ktorý sa poriadne napil vody.

Terk

Tarzana


Input: “ Neviete, že vám piraňa za pár sekúd obžerie všetko mäso?“


Input: Práve im okazoval svoju trofej.


Input: Terk neverila vlastným očiam.

Terk


Input: “ Ty máš chlp?“ vykríkla.


Input: Chceli zistiť, čo sa deje.


Input: “ Ja som navine!“ hrdo zvolal Tarzan.

Tarzan


Input: Terk si začala priateľa väčšmi vážiť, ale Kerchak sa zlostil.

Terk

Kerchak


Input: “ Tarzan nikdy nebude jedným z nás!“ zavrčal.

Tarzan


Input: Tarzana urazilo, že sa Kerchak hnevá a utiekol do džungle.

Tarzana

Kerchak


Input: O chvíľu sa tam zjavila i Kala.

Kala


Input: Potom mu priložila ucho k jej srdcu.


Input: “ Počuješ?


Input: Ale Kerchak to nevidí!“

Kerchak


Input: Tarzana to povzbudilo a prisahal:“ Budem najlepšia opica, aká kedy prišla na svet!“

Tarzana


Input: Sabor útočí

Sabor


Input: Raz zaútočil na tlupu ich odveký nepriateľ Sabor.

Sabor


Input: Kerchak bránil rodinu proti zákernej mačke, zatiaľ čo ostatní členovia ho pozorovali zo stromov.

Kerchak


Input: Lenže leopard Kerchaka zranil a zakrátko mu bol vodca goríl vydaný na milosť a nemilosť.

Kerchaka


Input: Vtom medzi nich skočil zo stromov Tarzan.

Tarzan


Input: Potom sa rozhostilo ticho.


Input: Ten okamih prerušil prenikavý zvuk.


Input: Tarzan a Jane

Tarzan


Input: Potom začul ďalší zvuk — ľudské hlasy!


Input: Nakukol pomedzi húštinu a uvidel troch tvorov v šatách namiesto kožušiny.


Input: “ Pozri, ocko!“ zvolala Jane.

Jane


Input: “ Tu opice hniezdia.


Input: Lenže milé bábätko trhalo Jane obrázok z rúk.

Jane


Input: Avšak rodine malého paviána sa nepáčilo, ako sa Jane správa k ich mláďaťu a nazlostení začali dievčinu prenasledovať.

Jane


Input: Chcela ho odohnať, ale Tarzan jej chytil ruku.

Tarzan


Input: “ Áno, chápem.“


Input: Tarzan nechápal.

Tarzan


Input: “ Nechcú nám ublížiť, Kerchak!“ povedal.

Kerchak


Input: Vedela, že z toho má v hlave zmätok.


Input: Dva svety


Input: Prvý deň v škole


Input: V škole ich privítala pani učiteľka.


Input: Pani učiteľka sa usmievala a pousádzala ich okolo stola.


Input: Keď sa zasa vrátili do triedy, pani učiteľka im prečítala zaujímavú rozprávku.


Input: Prvý deň sa deťom v škole veľmi páčilo!


Input: Zrkadlo, zrkadlo


Input: Zrkadlo, zrkadlo povedzže mi, ktože je najkrajší v našej zemi?


Input: Nosí otrhaný šat a smútok v duši, vari aj napriek tomu jej to sluší?


Input: Snehulienka, pche!

Snehulienka


Input: To dievča do kuchyne!


Input: Ktože by stál o takú úbožiačku, rada jej zakývam na rozlúčku.


Input: Kto si o Snehulienke rozum trúsi, ten rozletí sa na márne kusy!

Snehulienke


Input: JEDNÉHO DŇA SA PYŠNÁ KRÁĽOVNÁ SPÝTALA svojho zázračného zrkadla:“ Povedzže mi, ktože je najkrajší v našej zemi?“


Input: Žiarlivá kráľovná sa hrozne nahnevala, že jej nevlastná dcéra je krajšia ako ona, a prikázala poľovníkovi, aby princeznú zabil.


Input: Potom si kráľovná opäť zastala pred oválne zrkadlo v zlatom ráme.


Input: V zrkadle sa znovu zjavila akási nejasná tajomná tvár.


Input: Zrkadlo sa istotne mýli, pomyslela si kráľovná.