Input: Ako teda vysvetliť, že žobráci touto zónou opovrhujú?


Input: Počul som, že noviny platia dobre, keď chcú.


Input: Nenapísal som nič.


Input: Na druhom konci linky bola Lori.

Lori


Input: Naproti Hádovej vile.

Hádovej


Input: Položil som slúchadlo na vidlicu a uprel som zrak na telefón.


Input: Telefón mlčal.


Input: Cítil som sa ako vidiečan, ktorý prvýkrát prišiel do hlavného mesta.


Input: Bolo zamračené, malo pršať.


Input: Na obidvoch stranách ulice, kde sa chodci náhlili po chodníkoch, parkovali autá.


Input: Lori som nevidel.

Lori


Input: V dobrej kondícii.


Input: Vrátil som sa späť.


Input: Bol som zmätený.


Input: Bola to dávna myšlienková asociácia.


Input: Žalúzie na oknách boli spustené.


Input: Aj dvere boli zatvorené.


Input: Vtom som zazrel červené auto.


Input: Prebehla cez cestu.


Input: Nepovedal som jej nič.


Input: Jej fyzická prítomnosť stačila, aby sa pohlo zviera, ktoré sa vo mne skrývalo.


Input: Znehybnel som s pohárom whisky v ruke.


Input: Zároveň som zatúžil po ďalšom pohári whisky.


Input: Aspoň pre mňa.


Input: V tomto podniku si nemôžem dovoliť luxus v podobe ďalšej whisky, ani keby som išiel dušu vypustiť.


Input: Oznámila mi, že ma pozýva.


Input: Predseda našej nadácie mal v tom hoteli raz popoludní tlačovú konferenciu a ja som na ňu pozvala Irmu.

Irmu


Input: Miluje tlačové konferencie.


Input: Volá sa Adriano.

Adriano


Input: Ja mám za úlohu robiť sprostredkovateľku.


Input: Čašník priniesol druhú whisky.


Input: Teraz ťa pozývam ja, povedal som, ale Lori odvetila, že nič nechce.

Lori


Input: Irma mala šťastie.

Irma


Input: Zmĺkol som.


Input: Zachvátil ma jeden z mojich depresívnych stavov a prepadol som sa do hlbín absurdnosti.


Input: Vytrhol som mu ho a opäť som ho vypil až do dna.


Input: Keď som tak urobil, spamätal som sa.


Input: Poprosil som ju, aby ma odprevadila domov.


Input: Vonku stále pršalo.


Input: Moja myseľ opäť postrehla akúsi súvislosť medzi autom a týmito dvoma mužmi.


Input: Lori naštartovala auto.

Lori


Input: Išli sme až k nášmu vchodu na zadnej strane domu a celou cestou sme mlčali.


Input: Kto ti povedal, že si starec?


Input: A pokiaľ ide o Taliana, sám ho uvidíš.

Taliana


Input: Svojho dôstojníka KFOR priviedla Irma domov o tri dni.

KFOR

Irma


Input: Pri tejto príležitosti som zistil, že o tom, čo sa deje už tri mesiace, sa dozvedám ako posledný.


Input: Podľa Irminých pokynov – samotná Irma vybavovala všelijaké formality – ma poprosili, aby som odišiel z domu a vrátil sa podľa možnosti až večer.

Irma


Input: Keď uplynul tretí deň a ja som sa v ten večer konečne ocitol sám, bol som na pokraji nervového vyčerpania.


Input: Neprihovorím sa mu po taliansky.


Input: Podľa mňa Talianom nejde štúdium cudzích jazykov.

Talianom


Input: A obidve fotografie boli z čias ich mladosti.


Input: Potom sa návštevník obrátil k rámu, kde bol otec.


Input: Cieľom tejto druhej fázy bolo znepokojiť dôstojníka KFOR.

KFOR


Input: Vlastne jej rodina bola veľmi bohatá.


Input: V polovici minulého storočia ich slávny albánsky agrárny proletariát pripravil o všetko bohatstvo.


Input: Takéto okrádanie pokračuje, v iných formách, aj dnes.


Input: Viem o vás všetko!


Input: Pechota pozostáva z jediného vojaka.


Input: Nie nadarmo som v mladosti, ešte pred Tomom Jonesom, býval priaznivcom Adriana Celentana.

Tomom Jonesom

Adriana Celentana


Input: Dobre som poznal mená všetkých dobových talianskych spevákov aj všetkých futbalistov.


Input: Naozaj ste Západoeurópan.

Západoeurópan


Input: Ilúzia takejto taktiky netrvala dlho.


Input: Kurz dolára trochu klesol, pomyslel som si.


Input: Nakoniec obrazovka môjho mozgu zhasla a uprostred nej zostal jeden žiariaci bod.


Input: Neodpovedal.


Input: Vstal som a otočil som sa mu chrbtom.


Input: Zobudil ma zvonček pri dverách bytu.


Input: S námahou som otvoril oči.


Input: A otočil som sa na druhý bok.


Input: Ony, samozrejme, vyzváňali ďalej.


Input: Čakal som v obývačke, mal som na sebe oblek s kravatou.


Input: Nevyšiel som ku dverám.


Input: Bál som sa, že moji rodičia sa namiesto toho, aby ma bránili, postavia na stranu útočníka.


Input: Nevidel som nijakú uniformu.


Input: Pri príležitosti Irminho odchodu sme usporiadali slávnostný obed.

Irminho


Input: Alebo neprítomnosť.


Input: Nedovolím to ani jednému, ani druhému.


Input: Neotočil hlavu.


Input: Pocítil som znechutenosť.


Input: Ako nejaká neviditeľná kamera.


Input: Mladí tancovali takmer v objatí a ja som musel chvíľu čakať.


Input: Za jej chrbtom mi zostala v zábere Talianova tvár.

Talianova


Input: Zmĺkol som.


Input: Ale ja som si nič nevšimol.


Input: Mal som pocit, že za známymi črtami tváre, ktorých som sa vo sne neraz dotýkal, sa skrýva akési tajomstvo.


Input: Odtiahol som kameru.


Input: Pozvať ju do tanca.


Input: A zovrel som ruky za chrbtom, silne.


Input: Až ma zaboleli.


Input: A opäť som zamieril kameru na Lorinu tvár.

Lorinu


Input: Zúfalo po tebe túžim, slečna, a to je jedno z mojich bláznovstiev.


Input: Pozoroval som každý štvorcový milimeter jej tváre.


Input: O niečo neskôr prišiel taxík.


Input: Ja som uložil mladým batožinu do taxíka a nasadol som do neho .


Input: Mladí nastúpili do Lorinho auta.

Lorinho


Input: Na okraji Tirany, keď sme prechádzali cez predmestie Lapraka, uviazli sme na križovatke.

Tirany

Lapraka


Input: Naďalej som stál na slnku, pri policajtoch.


Input: Bol som celý stŕpnutý.


Input: Čakal som, kým zaparkuje auto, a potom sme išli do kaviarne pri ceste.


Input: Túto fantastickú predstavu rázne rozbila Lorina prítomnosť.

Lorina


Input: Lori bola vedľa mňa, aby mi potvrdila, že Irma, ktorú pohltilo nebo, teraz letí do iného sveta.

Lori


Input: Poprosil som Lori, aby sme odišli.

Lori


Input: Ale to vedia všetci.


Input: Kým som vystúpil z auta, odvážil som sa otočiť hlavu.


Input: Lori sa naklonila a natiahla ku mne tvár.

Lori


Input: Pobozkal som ju na obidve líca.


Input: A pomyslel som si, že ju už neuvidím.


Input: Uvidel som ju veľmi rýchlo.


Input: Jediná nádej, že ju uvidím, bola virtuálna, závisela od toho, či sa rozhodne trápiť ma vo sne.


Input: Takto som trávieval večery, márnil som čas pred televízorom.


Input: Podľa toho, čo mi hovorili známi, som sa mal teraz skvele.


Input: Pripomínali mi najdaromnejšie obdobie môjho života.


Input: Ľudská naivnosť i hrubosť majú určité hranice.


Input: Boli to facky od mojich postáv.


Input: Chcel som poprosiť aj redaktorku, aby už nevyužívala repliky mojich postáv.


Input: Už dávno som stratil kontakt so svetom kina a v nových televíziách ma nikto nepoznal.


Input: Volal sa Hmla.


Input: Ten film vysielali veľmi zriedka.


Input: Spôsoboval mi najväčšie utrpenie.


Input: Bol mimoriadne slabý.


Input: Nechal som televízor zapnutý a privliekol som sa k dverám bytu.


Input: Najskôr som sa zarazil.


Input: V televízii stále bežala Hmla.


Input: Keď som chcel vypnúť televízor, na obrazovke sa objavila žena.


Input: Nazvem ju Delina, podľa mena hrdinky.

Delina


Input: Zareagoval som okamžite.


Input: Vtedy mi položila ďalšiu otázku.


Input: Nechala dole pred domom auto.


Input: Keď sme vychádzali z izby, že pôjdeme k autu, uvidel som vec, ktorá zvrátila ten večer nepredvídaným smerom.


Input: Bola to tenká strieborná retiazka.


Input: Trápilo ma niečo iné: musím zvíťaziť nad zvieraťom, ktoré sa vo mne prebudilo.


Input: Ocitlo sa osamote s Lori a zo svojej skrýše všetko pozorne vnímalo: tvary Lorinho tela, jej dych, vôňu jej mäsa.

Lori

Lorinho


Input: Za týchto okolností bola akási tenká strieborná retiazka na jej krku celkom bezvýznamná.


Input: Zišli sme dolu.


Input: Keď si Lori sadla do auta, sklonila sa nad volant, plecia sa jej roztriasli a ja som si zarazene uvedomil, že vzlyká.

Lori


Input: Takéto obavy som rázne zavrhol.


Input: Jej vysvetlenie bolo až príliš jednoduché.


Input: Je tvrdohlavý, neodíde, ani keby som to ohlásila na polícii.


Input: Odišla som preč, nechala som ho tam.


Input: Natiahla sa k zásuvke na mojej strane a prehŕňala sa v nej, až kým nenašla škatuľku cigariet.


Input: Mňa sa zatiaľ zmocnilo dvojnásobné rozrušenie.


Input: Vtedy som si spomenul na medailón.


Input: Po špičkách som vošiel do Irminej izby.

Irminej


Input: Oči ma neklamali.


Input: Išiel som do kuchyne.


Input: Takto som kedysi čakával na Doloru.

Doloru


Input: Lori to trvalo dlho, ale neplakala.

Lori


Input: Lori zostala stáť.

Lori


Input: Povedal som jej, nech si sadne, ale ona sa zdráhala.


Input: Povedala, že sa cíti unavená a na druhý deň musí zavčasu vstávať.


Input: Aj ja som rada, prehodila Lori, aj ja som bola otrávená až na smrť.

Lori


Input: Lori sa nahlas zasmiala.

Lori


Input: Nečakal som, že ju moje slová až tak rozosmejú.


Input: Podala mi pohár a ja som vystrúhal biedny úsmev.


Input: Poznal som tú ženu, vedel som, aké má meno.


Input: Volala sa Dolora.

Dolora


Input: Ale mozog mi nefungoval.


Input: A povedal som jej, že je inteligentné dievča.


Input: Ako som takto táral, pochopil som, že rozprávam hlúposti.


Input: Ale Lori pochopila zmysel mojich slov po svojom.

Lori


Input: Toto mi vysvetľovala aj stará mama z otcovej strany, povedala.


Input: Krist, nenamáhaj sa, nepoučuj ma o tom, o čom ma stará mama poučila už dávno ‐ pradávno.


Input: Nie si moja stará mama...


Input: A, prosím ťa, nalej mi ešte raz do tohto pohára!


Input: Očervenela a zmena v jej správaní ma rozrušila.


Input: Lorina tvár nadobudla purpurovú farbu, pery sa jej roztvorili.

Lorina


Input: Pomyslel som si, že plače.


Input: Nepodarilo sa mi to.


Input: Slovo „idiot“ mi uviazlo v hrdle.


Input: Pritisla sa mi tam tvár Dolory.

Dolory


Input: Tvár Lizy.

Lizy


Input: Splývali pred mojím duševným zrakom v podobe Lori, ktorá bola ich poslednou metamorfózou.

Lori


Input: Zviera vo mne zavylo.


Input: V tomto omámení som si spomenul na niečo zvláštne, čo som kdesi čítal alebo počul.


Input: Chcem byť tvojím kňazom, povedal som jej.


Input: Sedeli sme pri stole oproti sebe.


Input: To sú moji rodičia, povedala.


Input: Z jedného na mňa upierala zrak Dolora.

Dolora


Input: A v mozgu sa mi vynorila zabudnutá scéna.


Input: Teraz som cítil, že nemám silu pokračovať pred Lori.

Lori


Input: Uniklo mi „ach!“.


Input: Zároveň sa pred mojím duševným zrakom naraz objavilo dievčatko.


Input: Malé, naježené, modrooké.


Input: Spýtal som sa ho, ako sa volá, ale ono mi nechcelo povedať svoje meno.


Input: To je tajomstvo, povedalo, neprezradím ho každému.


Input: Zjavilo sa mi vo sne a mne stále znie v ušiach jeho hlas.


Input: Ten medailón patril mojej mame.


Input: Zaujímavá nie je ani smrť otca mojej mamy, ani smrť môjho otca.


Input: V skutočnosti to nebola nijaká vila.


Input: Naopak, mama sedávala za stolom a písala listy.


Input: Priateľky a príbuzní ju ponechali svojmu osudu.


Input: Adresátom jej listov bol otec, a ten sedel vo väzení.


Input: Na otca sa nepamätám.


Input: Ten telnatý muž sa ma nič nevypytoval.


Input: Neskôr mi Sergej povedal, že obyvatelia vily volajú toho muža Cerberus.

Sergej

Cerberus


Input: Sergej mi vysvetlil, že tak sa volal jeden hrôzostrašný pes.

Sergej


Input: Dnes by som povedala, že som bola zhypnotizovaná.


Input: Očakával náš príchod.


Input: Pomôžu vám vyniesť nahor veci, povedal Cerberus a podal ten kľúč mame.

Cerberus


Input: Je to na druhom poschodí.


Input: Formality vybavíme zajtra.


Input: V Čarodejníckej vile sa nikto netešil takému privilégiu.

Čarodejníckej vile


Input: Keď vyniesli nahor aj poslednú stoličku, bolo už celkom tma.


Input: Bol vo väzení a do väzenia zatvárajú zlých ľudí, ale otec nebol zlý človek.


Input: Pomyslela som si, že píše otcovi.


Input: Mama postupne napísala otcovi niekoľko listov, ale on jej neodpovedal.


Input: Z tohto hľadiska meriam obdobie svojho pobytu v Čarodejníckej vile podľa intervalov, v akých otec odpovedal na mamine listy.

Čarodejníckej vile


Input: Zistila som to až po jej smrti.


Input: Medzitým som sa už naučila čítať, a keď som ich našla, hneď som si ich, samozrejme, prečítala.


Input: Viem ich takmer naspamäť.


Input: Podľa mňa boli pôvodcami jej stáleho utrpenia muži.


Input: Vďaka týmto skúsenostiam pre mňa teoreticky neexistovalo nijaké tajomstvo súvisiace s túžbami, ktoré nútia muža pokúšať sa o zblíženie so ženou.


Input: Prvý z nich bol Zhlúpnutý Sokrates.

Zhlúpnutý Sokrates


Input: Už dávno dostal prezývku podľa starovekého filozofa a už dávno si nikto nepamätal, ako sa skutočne volá.


Input: Prvý bol Zhlúpnutý Sokrates, druhý bol Sergej.

Zhlúpnutý Sokrates

Sergej


Input: Vtedy mi mama povedala, aby som nebola smutná.


Input: Nikdy predtým som nevidela živú korytnačku.


Input: Keď to povedal, položil mi nečakanú otázku.


Input: Volám sa Sergej.

Sergej


Input: To nie je sovietske meno, vysvetlila mi v ten večer mama.


Input: Zároveň som sa dozvedela niečo, čo som nevedela.


Input: Moje meno je skrátenou podobou maminho mena.


Input: Také meno si želal môj otec.


Input: Namiesto nich mal drobnú kartónovú škatuľku a v nej dva chrústy.


Input: Chcela som sa spýtať, kde tie chrústy našiel.


Input: Nespýtala som sa ho to.


Input: Bála som sa, že mi povie, že ich chytil, keď sa milovali.


Input: Namiesto toho som ho opäť poprosila, aby mi dovoliť dotknúť sa ich.


Input: Sergej držal druhý koniec nite.

Sergej


Input: Ešte aj dnes cítim na sebe jeho pohľad.


Input: Obyčajne k nám chodieval večer.


Input: Poznali sme ho podľa klopania, boli to tri ľahké údery.


Input: A pila.


Input: Vtedy mohol klopať ktokoľvek, my sme neotvárali.


Input: Teraz sa v noci budievam zo spánku a hrdlo mi zviera úzkosť: trápi ma nočná mora, že aj ja som v dave, ktorý ženie mamu v ústrety smrti.


Input: Často sa pokúšam nájsť nejaké vysvetlenie, prečo som ju vtedy nenávidela.


Input: Ale špirála úvah ma vedie k nejasnému záveru.


Input: Utekala som otvoriť dvere.


Input: Mama mi o ňom nikdy predtým nerozprávala.


Input: Nemohli sme k nej chodievať, ani ona nemohla chodievať k nám.


Input: Práve som ležala na pohovke.


Input: Povedal, že môjho starého otca zabili, lebo tak prikázal Hádes.

Hádes


Input: Neviem, či na mňa viac zapôsobila skutočnosť, že môjho starého otca zabili, alebo meno Hádes, ktoré náš hosť ticho precedil cez zuby.

Hádes


Input: To je lož!


Input: Hádes nemohol pokojne spávať, kým sa nepresvedčil, že tvoj otec je mŕtvy.

Hádes


Input: Mama sa zrejme nemohla utešiť tým, že jej otcovi zostalo meno.


Input: Zachvátil ju vzlykot.


Input: Dodala, že vtedy bola malá.


Input: Ani som sa nepohla.


Input: Byvol bol veľký, byvolica malá.


Input: Pohľad, ktorý sa mi naskytol, ma vydesil.


Input: Sergej, ktorému pohľad na zvieratá spôsoboval pôžitok, začal zo seba vyrážať akési výkriky.

Sergej


Input: Ale ani to som neurobila.


Input: Mamina cesta do priepasti sa začala o niečo neskôr.


Input: Každý deň som chodievala do školy spolu s mamou.


Input: Keď sme asi hodinu kráčali po ceste pre vozy, mama odbočovala ku kravínom a ja som išla ďalej do školy.


Input: Znamenalo to, že mama ma nepustí do školy.


Input: Bolo to veľmi zaujímavé.


Input: Niekedy sa objavovali obyvatelia Čarodejníckej vily, všetkých som poznala a vedela som, aký bol osud každého z nich.

Čarodejníckej vily


Input: Poznala som aj všelijaké iné historky, podozvedala som sa ich, keď k mame chodili na návštevu ženy.


Input: Hoci bývali naproti, vídala som ich zriedka.


Input: V ten deň, keď som sa prebudila chorá, som sledovala z obloka návrat osadenstva vily.


Input: Najskôr prišli spomenutí krásni mladí, nakoniec Zhlúpnutý Sokrates.

Zhlúpnutý Sokrates


Input: Všetci boli čierni od špiny a celí zaprášení.


Input: Chýbala moja mama.


Input: Prešla hodina, a mama nechodila.


Input: Bol to pochmúrny deň, oblaky viseli nízko, smerom k močiaru udierali blesky.


Input: Mamu som zbadala na rovine, keď sa na nebi zablyslo a rozľahol sa mocný hrom.


Input: Mama sa blížila spolu s ním.


Input: A prišli naraz, mama do izby a prudký lejak do obloka.


Input: Keď sa ku mne sklonila, že ma pobozká, zacítila som pach alkoholu.


Input: Mama pila doma, nikdy sa nestalo, že by sa vrátila z kravínov a razila alkoholom.


Input: Nechávala ich tam, ale v šatách prinášala domov zápach kravína.


Input: Márne sa prezliekala, v našej izbe sa vždy našlo niečo, čo smrdelo kravínom.


Input: Bol to tranzistor značky Iliria.


Input: Mama ho priniesla len pre mňa.


Input: Tú reláciu som zbožňovala.


Input: Spolu s ním bývala v tom istom byte aj rodina s troma veľkými mládencami.


Input: Neviem, čo mama urobila, že jej dali pokoj.


Input: Odpovedala mi vyhýbavo.


Input: Nekúpila som ho, povedala, priniesla som ti ho.


Input: Táto odpoveď mi stačila.


Input: Musel to byť štvrtý alebo piaty list od otca.


Input: Keď mama v ten deň dočítala list, neplakala.


Input: Vypla som tranzistor.


Input: A neutekala som otvoriť.


Input: Mama mi naznačila, že nemám otvárať.


Input: O niekoľko dní zmenila pracovné miesto: z kravínov prešla do kancelárií na družstve, stala sa upratovačkou.


Input: Nemohla som chápať súvislosti tejto zmeny.


Input: Prichádzali tam, keď si ich predvolal Cerberus.

Cerberus


Input: To všetko mi jedného dňa porozprával Sergej, pri močiari.

Sergej


Input: Spočiatku som svoje utrpenie dusila v sebe.


Input: Rozrývalo mi to dušu a ničilo nervy.


Input: Vyšla z kancelárií a zamierila rovno do Cerberovho brlohu.


Input: Odišla som preč.


Input: A slabých bytostí, ako bola mama.


Input: S korytnačkami.


Input: S chrobákmi.


Input: Keby som ich mohla premeniť na chrobáky, obidvoch by som bez štipky milosrdenstva zabila.


Input: Keď som sa vrátila domov, vzala som tranzistor a sadla som si k obloku.


Input: Už som nič necítila.


Input: Nebola som schopná plakať.


Input: Na obzore sa objavil čierny bod a ja som si pomyslela, že je to nejaký chrobák.


Input: Keď prišla k vile, vyhodila som tranzistor z obloka.


Input: Mama zdvihla hlavu a ja som uvidela jej vystrašenú tvár.


Input: Mama vošla do izby mlčky.


Input: Očakávala som niečo iné, ona však nevyslovila jedinú výčitku.


Input: Mama zbledla.


Input: A takto sa dostávame k jej koncu.


Input: V škole mi vtedy nadávali, že som dcéra pobehlice.


Input: A tak sa stalo, že nakoniec som sa na jednej hodine roztriasla, keď som si predstavila niečo strašné: v budúcnosti ma čaká to isté, čo stihlo moju mamu.


Input: Cítila som ľútosť a hrôzu.


Input: Akýsi muž mi povedal, že odišla pred hodinou.


Input: Rozbehla som sa po rovine.


Input: Utekala som, čo mi nohy stačili.


Input: V tvári ma pálil pot.


Input: Keď som prišla domov a ocitla sa v izbe, toto všetko mi uviazlo v hrdle.


Input: S mamou bol Zhlúpnutý Sokrates.

Zhlúpnutý Sokrates


Input: Mama sedela na stoličke pri stole.


Input: Tvár mala bledú.


Input: Takú bledosť som v jej tvári ešte nevidela.


Input: Podrobnosti o tom, čo sa stalo, som sa dozvedela trochu neskôr.


Input: Vtedy som sa dozvedela len toľko, že mi zomrel otec.


Input: Skutočnosť bola trochu zložitejšia.


Input: Otec nezomrel na dajakú chorobu.


Input: Zabili ho spolu s ďalším odsúdencom pri pokuse o útek z väzenia.


Input: Ani o podrobnostiach jeho násilnej smrti.


Input: A ja som prežívala strašné obdobie, najstrašnejšie obdobie svojho života.


Input: Mama nastúpila do práce už na druhý deň.


Input: Mama išla vpredu, ja za ňou.


Input: V hrobovom tichu.


Input: Niekedy plakala.


Input: Keď som v jeden z tých dní vyšla zo školskej budovy, vonku ma čakal Sergej.

Sergej


Input: Vtedy bol ôsmak a ja štvrtáčka.


Input: Nasledovali ďalšie veci, ktoré boli podľa Sergeja podpichovaním na Cerberovu adresu, hoci jeho meno sa tam nespomínalo.

Sergeja

Cerberovu


Input: Ten leták na mňa nezapôsobil.


Input: Takto zrejme uvažovala aj mama.


Input: Vrátila sa domov skôr ako ja a zdalo sa, že je pokojná.


Input: Bola bledá.


Input: V tých miestach sa nikdy neobjavili divé kačice.


Input: Bezvýsledne.


Input: Potom ma táto scéna stále prenasledovala.


Input: Prenasleduje ma aj dnes.


Input: Žaba nemohla kričať a had ju prehltol v tichosti.


Input: A mne sa zdá, že aj mamu prehltol akýsi had.


Input: V tichosti.


Input: Vrátila som sa domov, keď sa zvečerievalo.


Input: Mamu už dávno odniesli.


Input: V izbe som našla len Zhlúpnutého Sokrata.

Zhlúpnutého Sokrata


Input: V tú noc zostal so mnou.


Input: Potom zostával na noc aj inokedy.


Input: Mama zjedla otravu na myši.


Input: Jedného dňa tam zájdem.


Input: Nikto nevie, kam ho pochovali.


Input: Čakal ma tam akýsi muž.


Input: Nemala som nijaký dôvod namietať.


Input: Celú noc som ani oko nezažmúril, spal som iba chvíľu nadránom.


Input: Možno tu zohrali určitú úlohu slová „Si neskutočne milý“.


Input: A najpevnejšou niťou bude niektorá televízna stanica.


Input: Napríklad súkromná televízia Sírius, ktorá najčastejšie vysielala filmy nakrútené podľa mojich scenárov.

Sírius


Input: A Hádov prízrak.

Hádov


Input: A vládca sveta mŕtvych sa mi zjavil v čiernej peleríne.


Input: V jeden z tých dní som sa vrátil k svojmu pracovnému stolu.


Input: Staré som odkladal do kartónovej škatule.


Input: Už celé roky sú na polici len staré knihy.


Input: Keďže kníh, ktoré mi zostali, nebolo ktovieako veľa, vrece bude ťažšie, ak pridám rukopisy svojich scenárov.


Input: Je plná fasciklov a väčšina z nich je očíslovaná.


Input: Začnem podľa poradia, od fascikla s číslom 1.


Input: Tú báseň som napísal v štvrtej triede základnej školy, chcel som napodobniť jedného básnika, ktorý bol otcovým priateľom.


Input: Bol v tom kus pravdy.


Input: Proroctvo otcovho priateľa, že bude zo mňa básnik, sa nesplnilo.


Input: Veľmi sa mi páčilo aj skadarské nárečie, aj skadarskí básnici.


Input: Vlievali mi do duše chrabrosť.


Input: Bolo to najchrabrejšie obdobie v mojom živote.


Input: Rumélia je turecký názov pre oblasť juhovýchodného Balkánu (pozn. prekl.).

Rumélia

Balkánu


Input: Chlapče, tvoje básne páchnu potuchlinou, povedal mi.


Input: A ja som skľúčene odišiel z jeho kancelárie.


Input: Takáto logická úvaha bola nakoniec zbytočná.


Input: Medzitým som zanechal poéziu, v severnom i v južnom nárečí.


Input: Nepočetní mladí muži v našom prefeminizovanom ročníku boli zväčša básnici.


Input: Obyčajne sedávala v poslednom rade, kam som si sadal i ja.


Input: Už na začiatku nás zblížila šťastná okolnosť.


Input: Vtedy nás poslali na brigádu do Jonufëru pri Vlore, kde sme mesiac budovali terasové polia.

Jonufëru

Vlore


Input: Na tomto mieste spomeniem dva Sonine domnelé nedostatky.

Sonine


Input: Zaľúbil som sa do nej akousi zvláštnou láskou, ktorá ma nepobádala písať verše, ako som ich písal pre Teutu.

Teutu


Input: Nehovoriac o tom, že popoludní mávala stále program, chodila na súkromné hodiny angličtiny.


Input: Spočiatku som ničomu nerozumel.


Input: Robievali sme to vždy postojačky.


Input: V skalnatej zátoke v Jonufëri som to mal jednoduchšie.

Jonufëri


Input: Robili sme to v mori a ja som necítil váhu Soninho tela.

Soninho


Input: V ten večer sme neboli v skalnatej zátoke.


Input: Moja extáza nastala vo chvíli jej delíria.


Input: Soni ma prosila, aby som nerobil hlúposti.

Soni


Input: V prvom variante som sa sústredil na epizódu s nohavičkami.


Input: Chcel som, aby sa Soni smiala.

Soni


Input: Keď som dokončil tento variant, zavrhol som ho.


Input: Zistil som však, že nie som schopný písať v humornom duchu.


Input: Soni nedodržala našu dohodu, nenapísala nič.

Soni


Input: Bol to dôkaz, že som nemal úspech.


Input: Naozaj stenám, ale ty si to, preboha, poriadne zveličil.


Input: Tieto kritické postrehy Soni vyslovila pri našom poslednom prázdninovom stretnutí pred začiatkom tretieho ročníka.

Soni


Input: Pocítila ľútosť a pritisla ma k sebe.


Input: Po týchto slovách zmenila tému, začala mi rozopínať nohavice.


Input: O týždeň sme sa dozvedeli, že ju na rok vylúčili z fakulty.


Input: Všetko prebehlo v tichosti, vedenie fakulty nevydalo nijaké oficiálne vyhlásenie.


Input: Najpresvedčivejšia bola verzia, podľa ktorej všetko spôsobil Sonin denník.

Sonin


Input: N. T. sa usmial.

N. T.


Input: Urazený som sa ho pokúšal presvedčiť, že neklamem.


Input: A komentovali ste tvoje veľdiela o sexuálnych nenásytníkoch.


Input: Zarazil som sa.


Input: Okrem poviedky Sexuálny nenásytník som dal Soni aj ďalšie texty tohto druhu.

Soni


Input: Nezničil som ich, iba som ich ukryl.


Input: Veci sa vyvinuli inak, než som sa obával.


Input: Nikto ma nikam nepredvolal.


Input: A odišla, stratila sa v dave.


Input: A navždy zostala v mojom vnútri.


Input: Ja som mal tajne odložené niektoré naše intímnosti.


Input: Kým som ich mal tajne odložené, stelesňovali moju vinu.


Input: Miera tejto viny sa ďalej stupňuje s hlúposťami z fascikla číslo 3.


Input: Je na ňom nápis Faika.


Input: A tu i tam pre nejaký scenár.


Input: Keď človek dostane vši, je to nepríjemné.


Input: Stále sa mu chce škrabať, nech by bol kdekoľvek.


Input: Voš žijúca v lone vystúpi nahor, na krk, voš z vlasov sa spustí dolu, na líce.


Input: Keď som mal vši, nikam som necestoval, nechodieval som domov.


Input: Mal som ten hrebeň odložený až donedávna.


Input: To je môj najslabší film.


Input: Spôsobuje mi najväčšie utrpenie.


Input: Faika musela byť príťažlivé dievča.


Input: Vtedy som nemohol tušiť, že to mesto mi vybrala prozreteľnosť.


Input: Celú noc som sa prevaľoval na posteli v hotelovej izbe a nemohol som sa zmieriť s realitou.


Input: A prostredníctvom Faiky ma priviedla na stretnutie s Hádom.

Faiky

Hádom


Input: Vďaka tomu som stúpol v ich očiach.


Input: V tej izbe bývalo predo mnou niekoľko brigádnikov z mesta, predstaviteľov robotníckej triedy.


Input: Domorodcom prišlo vhod, že som sa ubytoval v tej izbe.


Input: Smutne som hľadel na seba v zrkadle.


Input: Tu je prirodzené, že človek dostane vši.


Input: Objavil sa pri dverách obchodu, zdvihol ruky a povystieral sa.


Input: Keď som vychádzal z izby, že za ním zájdem a poprosím ho o nejakú radu, opäť som pocítil svrbenie.


Input: Všetci, ktorých som uvidel, sa teraz premieňali na vši.


Input: Napísali ho ceruzkou.


Input: Keď si na neho spomeniem, je mi do smiechu.


Input: List bol adresovaný mojej mame.


Input: Sú náznaky, že po duševnej stránke prežíva veľmi pochybné obdobie.


Input: Tým listom sa začala radikálna zmena v mojom živote.


Input: Túto zmenu nepredvídal ani anonym, ani ja sám.


Input: V tom čase bol vplyvným šéfredaktorom týždenníka Október.

Október


Input: Keď dedinskí nafúkanci z môjho ročníka uverejnili na jeho stránkach nejakú báseň, naparovali sa celý mesiac.


Input: Povedala mi, že pochopila, čo ma trápi.


Input: Poprosila ma o cigaretu.


Input: Oblečené mala nohavice a rolák.


Input: Keď som jej zapaľoval cigaretu, prebehla mnou vlna zlosti.


Input: Chcel som ju pohoršiť, dosiahnuť, aby odišla.


Input: A zvolil som ten najdrsnejší spôsob.


Input: To nie sú ovce, ticho som jej zašepkal do ucha.


Input: Zasmiala sa.


Input: Stavím sa, že si dostal vši, povedala mi.


Input: Odhodil som cigaretu.


Input: Ospravedlnil som sa jej.


Input: Ja sa volám Faika, odvetila.

Faika


Input: Pokiaľ ide o vši, veľmi sa netráp.


Input: Pocítil som jemný dotyk jej prstov.


Input: Na môj zarazený pohľad odpovedala pozvaním: Ak túto sobotu nepôjdeš domov do Tirany, príď sem.

Tirany


Input: Bola to esej o vši.


Input: Vo svete vší.


Input: V sobotu som dlho váhal.


Input: Po záležitosti so Soni som nezažil nijaké ľúbostné dobrodružstvo.

Soni


Input: Teraz ma už niekoľko dní sprevádzal letmý dotyk Faikiných pŕs, dotyk jej rúk.

Faikiných


Input: Najmiernejším prívlastkom, ktorý by mi vmietla do tváre, by bolo slovo „gauner“.


Input: Najskôr ma začal vzrušovať dotyk jej rúk.


Input: Prenikla ma horúčosť.


Input: Faika si nič nevšimla a nevmietla mi do tváre nijaký prívlastok.

Faika


Input: Išli sme za školu, kde – trochu vyššie – vyvieral prameň, ktorý tam vymlel priehlbinu.


Input: Ja som zatiaľ porovnal jej tvár so Soninou.

Soninou


Input: Bez jediného uhra.


Input: Soni mala tu a tam uhry.

Soni


Input: Pomyslel som si, že Soni by závidela Faike jej pleť.

Soni

Faike


Input: Potom sa moja fantázia zmiatla.


Input: Steny mojej lebky zaduneli.


Input: Ďakujem, odpovedal som jej.


Input: Keď som na nej otvoril dvere, zarazene som zastal na prahu: hrali tam šach dvaja učitelia.


Input: V noci sa voľne pohybovali dedinské psy a ja som sa ich bál na smrť.


Input: Vyšiel som na kopec, ale nestretol som nijakého psa.


Input: A zmocnila sa ma čierna apatia.


Input: Príležitosť na zmenu imidžu sa mi naskytla o tri týždne.


Input: Kolega mi porozprával o tejto epizóde práve v čase, keď moja mama dostala ten slávny list.


Input: Iskra podozrenia voči ošetrovateľovi, ktorá vo mne vzbĺkla, okamžite zhasla.


Input: Trvalo to tri týždne.


Input: Faika stála pri mne, s červenou tvárou.

Faika


Input: Pocítil som na hrudi jej prsia.


Input: Možno sme tak urobili vo vzájomnom súlade.


Input: A odtiahla sa odo mňa.


Input: Nijaká dvojica nevstávala, že pôjde tancovať, plač toho dievčaťa pokazil atmosféru.


Input: Vrátili sme sa dovnútra a zaujali svoje miesta.


Input: Takže väčšina účastníkov oslavy si nemohla uvedomiť súvislosti.


Input: Na druhý deň som zistil, že ležím celkom oblečený na skladacej posteli.


Input: S veľkou námahou som si uvedomil, že som v ktorejsi triede.


Input: Vstal som a vyšiel von.


Input: Spomenul som si na dve veci: na hysterickú eufóriu učiteľov po incidente, pri ktorom sa spomenulo meno mytologického božstva záhrobného sveta.


Input: A na Faikin šepot.

Faikin


Input: Nič viac.


Input: Jej pozvanie bolo tentoraz nedvojzmyselné.


Input: Chýbalo v ňom čokoľvek dvojzmyselné.


Input: Ani s nejakou oslavou jubilea.


Input: Na chodbe som nepočul nijaké zvuky.


Input: Nezjavil sa mi tam Hádes.

Hádes


Input: Z dverí vyšla Faika.

Faika


Input: Myslela som si, že neprídeš, povedala.


Input: V tej chvíli, aby potvrdil moje obavy, sa Hádes objavil medzi mnou a Faikou.

Hádes

Faikou


Input: Mal na sebe dlhý čierny kabát.


Input: Trvalo to len chvíľu.


Input: Zavrela znútra dvere na školskej budove, zastrčila závoru, vzala ma za ruku a viedla za sebou.


Input: Aj ja som prišiel kvôli tomu, hoci som sa nemohol zbaviť stŕpnutosti.


Input: A správne pochopila moju stŕpnutosť.


Input: Musí ma dostať z mŕtvolného stavu.


Input: V svetle lampy som uvidel agresívnu formu jej pŕs.


Input: Vtedy zdvihla hlavu.


Input: Potom podišla ku mne.


Input: Zavrel som oči a kdesi v hĺbke bytosti som pocítil jej sacie pohyby.


Input: Faika ma presvedčila o opaku.

Faika


Input: Moje bunky sa rozochveli.


Input: A všetky naraz začali vylučovať energiu.


Input: Chcel som tej rieke zabrániť, aby vyrazila von, bolo to však nemožné.


Input: Pocítila, že sa blíži explózia, a odtiahla sa.


Input: Prúd mojej energie sa jej vylial na prsia.


Input: Od tej chvíle sa začalo moje dvojnásobné väznenie.


Input: Bol som Faikiným rukojemníkom.

Faikiným


Input: Faikiným rukojemníkom som zostal až do chvíle, keď sa rozhodla, že odíde, a vydala sa.

Faikiným


Input: Bol to ľúbostný maratón od sobotného večera až do pondelňajšieho rána.


Input: Zaviedla ma na chodbu.


Input: V škole sme sa už nemilovali.


Input: A predsa ma Faika už nevolala do školy.

Faika


Input: Ani ja som si to neželal.


Input: Názov toho miesta nám obidvom vyhovoval.


Input: Práve sme sa pomilovali.


Input: Povedala mi, že sa milujeme naposledy.


Input: Pomyslel som si, že žartuje.


Input: Ovdovel.


Input: A dve deti, vydatú dcéru a syna študenta.


Input: Mama sa poteší, pomyslel som si.


Input: Keď sa o tom dozvie, usporiada slávnostný obed.


Input: Hlas mi znel neprirodzene.


Input: A očervenel som.


Input: Zaželala mi, aby ma rýchlo preložili.


Input: Faika odišla po úbočí vrchu, nadol.

Faika


Input: Ja cez les, dohora.


Input: Spoza stola ma vytiahol smútočný pochod dychovej kapely.


Input: Podišiel som k oknu.


Input: Ich prítomnosť vzbudila vo mne určité podozrenie.


Input: Sprievod vyšiel z uličky za domom, čo znamená, že musel zomrieť niekto, kto býva v dome.


Input: Ale ja som nevedel, že by zomrel niekto z domu.


Input: A všetci tí ľudia prišli na tvoj pohreb.


Input: Rozhliadol som sa okolo seba.


Input: Niet pochýb, v hlave mám zmätok.


Input: Pri tejto príležitosti ti prezradím isté tajomstvo.


Input: Tak ako ty, aj ja verím v existenciu záhrobného sveta.


Input: V ušiach mi zostala len ozvena jeho hlasu a v diaľke, na úpätí podstavca bez sochy, som uvidel Háda.

Háda


Input: Odišiel som od okna.


Input: Nepekný odev môže všetko pokaziť.


Input: Ale ja som nepoznal šéfa televízie Sírius.

Sírius


Input: Silného človeka.


Input: A človeka dnešných čias.


Input: V skutočnosti to neboli americké výrobky.


Input: Ja som nehľadal Istanbul ani bývalé hlavné mesto nejakej inej ríše.

Istanbul


Input: Neobjavil sa nijaký strážnik.


Input: S pocitom prihlúpleho vidiečana som prešiel po asfaltovej ceste, ktorá viedla k zhluku novopostavených budov.


Input: Prvý knokdaun som zakúsil na nádvorí.


Input: Slovo „drúk“ malo tentoraz ničivý účinok.


Input: Kým tak urobili, odišiel som z toho nádvoria.


Input: Bola to budova, ktorú som hľadal.


Input: Nachádzala sa tam kancelária šéfa televízie Sírius.

Sírius


Input: Šéf nie je prítomný.


Input: Chcel som sa stretnúť s človekom číslo jeden a to ho zrejme prekvapilo.


Input: To bola chvíľa druhého knokdaunu.


Input: Vyšiel som von a chvíľu som nerozhodne postával: mám celkom odísť, alebo mám poslúchnuť chlapcovu radu a ísť do toho podniku?


Input: Sadol som si k stolu, odkiaľ som mohol sledovať pohyb pred vchodom do televízie Sírius.

Sírius


Input: Čašník stratil trpezlivosť.


Input: Pri susedných stoloch ma počuli.


Input: A zároveň im vysvetliť, prečo som tak urobil.


Input: Čakanie na šéfa...


Input: A zasmial som sa.


Input: Celá táto história bola trochu zamotaná.


Input: Vstal som a zamieril k pultu.


Input: Poprosil som čašníka, aby mi priniesol koňak, dvojitý.


Input: Vrátil som sa a znovu som si sadol k stolu.


Input: S pohľadom upretým na vchod do televízie Sírius.

Sírius


Input: Čakanie na šéfa...


Input: Aj ja som tam bol kvôli mame, aby som jej vyhovel.


Input: Napriek maminým radám som pil.


Input: Bolo to v jeden januárový deň, z popolavej oblohy padal jemný dážď.


Input: V tom polosvite som mal všetky dôvody myslieť si, že tam trčím zbytočne, aj keď človek, na ktorého som čakal, sa nevolal Godot.

Godot


Input: Paradoxne som si želal, aby neprišiel.


Input: Ale on prišiel a ja som sa hlásil v jeho pracovni.


Input: Z tohto hľadiska bol Lavdim Lavdoshaj najnevyspytateľnejším človekom, akého som kedy poznal.

Lavdim Lavdoshaj


Input: Nemal som zvlášť dobrý dojem.


Input: Soni by ho zaradila do kategórie dedinských nafúkancov.

Soni


Input: Lavdima Lavdoshaja zaraďovali k príslušníkom konzervatívneho krídla.

Lavdima Lavdoshaja


Input: V Studiofilme sa povrávalo, že šéfa čochvíľa odvolajú; označovali ho za liberálneho modernistu a bolo iróniou osudu, že najostrejšie na neho útočil týždenník Október.

Studiofilme

Október


Input: Pravdu o jeho smrti sme sa dozvedeli rýchlo.


Input: Ako sa hovorilo, túto škandalóznu informáciu potvrdila sama herečka, ktorá sa nervovo zrútila.


Input: Šéf vypustil dušu vo chvíli, keď dosiahol orgazmus, a ona sa nemohla zbaviť prežitej hrôzy.


Input: Mohol to spôsobiť nejaký známy z rokov strávených na fakulte, napríklad niektorý dedinský nafúkanec.


Input: Bol som v jeho pracovni, mal som v sebe nerozumnú dávku alkoholu a čakal som, že všetko sa definitívne vyjasní a ja odídem.


Input: Napriek tomu sa mi jeho prvá prednáška vryla do pamäti.


Input: Ako starý priateľ tvojho nebohého otca považujem za potrebné, aby sme sa porozprávali celkom otvorene.


Input: Popáliť sa na jedinom písmene je klasický prípad, ktorý sa môže vyskytnúť v rôznych podobách.


Input: Navyše technológia našich tlačiarní sa ani dnes veľmi neodlišuje od technológie z čias Gutenberga.

Gutenberga


Input: Skrátka, táto naša práca je čertovská robota.


Input: Ťažko by pri nich obstál nejaký anonym.


Input: Toto posledné konštatovanie sa ma dotklo.


Input: Stretol by som sa tam so slovom „anonym“.


Input: Vtedy zasiahla Sofika.

Sofika


Input: Vysvetlila môj výrok ohľadom časopisov v konkrétnom zmysle.


Input: Navyše sú nepoužiteľné vzhľadom na tlačiarenskú farbu, ktorá môže nepríjemne poškodiť istú chúlostivú časť tela.


Input: V tú noc som po mnohých rokoch pocítil potrebu písať poéziu.


Input: Teraz som cítil, že sa ma zmocnil rovnaký zápal.


Input: Túžil som publikovať v časopise Október.

Október


Input: Lavdim Lavdoshaj mi ukázal cestu.

Lavdim Lavdoshaj


Input: Musím sa na ňu vrhnúť.


Input: Takéto oduševnenie stačilo na to, aby som sa zmenil.


Input: Na začiatku toho marca bolo veľmi chladno.


Input: Keď oheň začal slabnúť, drkotali mi zuby.


Input: Pre chlad som za stolom nikdy nezaspal.


Input: Možnosť, že uverejním nejaký cyklus básní, som okamžite zavrhol.


Input: Zostávala mi poviedka.


Input: Teraz musím publikovať.


Input: Poviedky typu Sexuálny nenásytník ani eseje ako Esej o vši nemali budúcnosť.


Input: Netúžil som prekladať Danteho Peklo.


Input: Napriek tomu som musel tvoriť.


Input: Niečo, čo by nevydesilo Lavdima Lavdoshaja.

Lavdima Lavdoshaja


Input: Kým som takto uvažoval, zdalo sa mi, že som na niečo prišiel.


Input: Bolo sivé popoludnie s oblohou veštiacou sneh, keď sa človeka zmocňuje ubíjajúca otupnosť a uvoľnenie prináša len alkohol.


Input: Snežilo husto, padali veľké vločky.


Input: Bolo by hanba predstúpiť pred žiakov v takom stave.


Input: Akýsi drevorubač sa vraj musel počas jednej zimnej noci vrátiť domov.


Input: Chlap pochopí, že vlky môžu prísť každú chvíľu.


Input: Neotáľa a vylezie na strom.


Input: Je to celá svorka, oči im žiaria v tme.


Input: Ale vlasy mu vstanú dupkom, keď si všimne niečo iné: trochu ďalej na konári, kam sa vyštveral, sedí medveď, ktorý tam vyliezol.


Input: Svorka sa usadí okolo kmeňa stromu.


Input: Zviera sa s rachotom zrúti do snehu.


Input: Svorka sa vrhne za ním.


Input: Potom zlezie zo stromu a uteká domov...


Input: Niektorí sa nazdávali, že drevorubač konal správne.


Input: Podaktorí si to nemysleli.


Input: Stále padal hustý sneh s veľkými vločkami.


Input: Ale Faika už dávno odišla.

Faika


Input: Vrátil som sa do svojej izby.


Input: Ľahol som si do postele.


Input: Keď som v noci dokončil ten príbeh, vyšiel som von.


Input: Tá rozprávka ma priviedla na inú stanicu.


Input: Nemalo zelené oči.


Input: Usmieval sa.


Input: Myslel som to úprimne.


Input: Napriek svojej rozrušenosti som vytušil, že šéf hrá akúsi hru.


Input: Nepobozkala ma.


Input: Vstala a odišla.


Input: Poviedka nie je pekne napísaná.


Input: Chýba jej predovšetkým jasnosť.


Input: Šéf sa zo všetkých síl pokúšal, aby som odišiel z jeho pracovne spokojný, aj keď mi tú poviedku neuverejní.


Input: Tváril som sa, že odchádzam spokojný, a v tom bol paradox.


Input: Ja som očakával, že tú poviedku neuverejnia.


Input: Opäť som zmenil názor, k čomu ma priviedlo niečo neočakávané.


Input: Zmocnil sa ma závrat.


Input: Buď to spôsobil príval jej vďačnosti, alebo slovo „ujo“, ktoré vyslovila s akousi sexuálnou dôvernosťou.


Input: Pri tejto myšlienke som sa začervenal.


Input: A očervenel som ešte viac.


Input: Stretli sme sa o týždeň.


Input: Ak nevyjde, nemáme dôvod stretnúť sa.


Input: V tú nedeľu básne vyšli.


Input: Klamal som aj ja.


Input: Delina predo mnou nikdy nevyriekla toto slovo.

Delina


Input: Náš vzťah trval rok.


Input: Bolo to mnoho týždňov sexuálneho nepokoja.


Input: Jednu z tých, aké nevyvolajú reakciu v podobe telefonátov zhora.


Input: S cieľom vyhľadávať námety pre kritiku.


Input: Spôsobil ju článok uverejnený na stránkach Októbra.

Októbra


Input: Ktosi kritizoval Samuela Becketta a jeho drámu Čakanie na Godota.

Samuela Becketta


Input: Delina čítala Becketta.

Delina

Becketta


Input: Niektoré z nich, vydané vo francúzštine, občas dávala aj mne, pričom mi nezabudla prikázať, aby som to nikomu neprezradil.


Input: Vedel som iba jedno: že sa podobám na postavy absurdného divadla.


Input: Všetci sme sa podobali na postavy absurdného divadla.


Input: Delina by ma zaradila medzi šarlatánov.

Delina


Input: Zostávali mi teda poviedky.


Input: Moje impotentné poviedky.


Input: V tom istom fascikli som mal odložené aj ďalšie texty, ktoré som neskôr zoskupil do samostatného fascikla.


Input: Ani v ten deň, ani neskôr si neželala, aby som použil prezervatív.


Input: Povedala mi, že užíva antikoncepčné tabletky.


Input: Sedela na pohovke len v kombiné a čítala jednu z mojich poviedok.


Input: Soni mi to obyčajne nedovoľovala bez prezervatívu.


Input: Nespýtal som sa jej na to.


Input: Vrátila mi hárky s poviedkou.


Input: Potom dodala známu vec s ujom a v priestore môjho mozgu zaburácalo slovo „impotent“.


Input: Delina nemohla počuť jeho burácanie.

Delina


Input: Pomyslel som si, že sa nebojí môjho semena.


Input: Začal ma trápiť komplex impotentnosti.


Input: Práve sme sa pomilovali.


Input: Jedna ruka jej ovisla nabok, telo sa jej uvoľnilo.


Input: Literatúra je žena, pomyslel som si.


Input: Dodržiaval som toto pravidlo, odkedy som napísal prvú hlúposť z toho cyklu, krátku esej s dlhým názvom Orgazmus alebo Hrôza zo sexuálneho vyčerpania.


Input: Keby som dal tie texty Deline, pochopila by, že ich stredobodom je ona.

Deline


Input: Jej telo.


Input: A hrozilo by, že sa stratí čaro našich ľúbostných stretnutí.


Input: Bolo to bláznovstvo, povedala a ja som jej za seba potvrdil, že má pravdu.


Input: A predsa to nefungovalo.


Input: Delina urobila to isté.

Delina


Input: Nakoniec som jej povedal, že má pravdu, náš nový pokus bol bláznovstvom.


Input: Naše prvé dobrodružstvo vtedy trvalo až do septembra.


Input: Potom prišli texty, ktoré som Deline nikdy neukázal.

Deline


Input: Lavdim Lavdoshaj sa konečne rozhodol, že mi uverejní jednu poviedku v poslednom septembrovom čísle.

Lavdim Lavdoshaj


Input: Poviedka mala názov Prípad z praxe.


Input: Delina nebola v Tirane, už dostala umiestenku do profesionálneho divadla v meste Fier.

Delina

Tirane

Fier


Input: V jej neprítomnosti som predložil rukopis tej poviedky priamo šéfovi.


Input: Bál som sa, že ma skritizuje za názov, ktorý som prevzal z jednej Čechovovej poviedky.

Čechovovej


Input: Poznal som naspamäť všetky Čechovove poviedky a novely, ktoré vyšli v albánčine.

Čechovove


Input: Ale šéf na nič neprišiel.


Input: Prišiel na to niekto iný: Zelené oči.


Input: Niet pochýb, že mi ju poslala do cesty prozreteľnosť.


Input: Vtedy som si dovolil poznamenať, že aj ja si pamätám jej tvár.


Input: Takto som sa vyjadril a jej tvár pokryl ľahký rumenec.


Input: Trvalo to až do Drača.


Input: Bol som rozjarený, ohúrený od šťastia, ktoré vo mne vzbudzovalo obavy.


Input: Poviem jej, že autorom tej pekne ilustrovanej poviedky som ja.


Input: Netrpel som dlho.


Input: More postupne zmizlo a ona sa otočila ku mne.


Input: Ten názov si prevzal z jednej Čechovovej poviedky, povedala mi.

Čechovovej


Input: Jej slová ma prekvapili.


Input: Mala pravdu a ja som to dobre vedel.


Input: Veľmi dobre som vedel, že má pravdu.


Input: Keď sa mi posmievala, zmocňovala sa ma trpká zlosť, napriek tomu medzi nami nedochádzalo k scénam.


Input: Potom sa mi Marga postupne prestala posmievať.

Marga


Input: Bez akéhokoľvek podtextu.


Input: Marga odhalila jeho prítomnosť s oneskorením.

Marga


Input: Ľutujem to, úprimne.


Input: Ľúbil som všetky ženy, s ktorými som mal pomer.


Input: Ktorákoľvek z nich sa mohla stať mojou manželkou.


Input: Ale mojou manželkou sa stala Marga.

Marga


Input: Tá, ktorá si najviac vytrpela.


Input: Tá, ktorú som najviac miloval.


Input: Ona zatiaľ odišla.


Input: Sledoval som ju pohľadom, až kým sa nestratila v dave.


Input: V takýchto podmienkach sa moja modlitba mohla len ťažko dostať na správne miesto, napriek tomu som to skúsil.


Input: V ďalší pondelok som nastúpil do posledného vozňa.


Input: Marga mi povedala, že uvažovala rovnako.

Marga


Input: Marga odchádzala, strácala sa v dave, autobus ju viezol do ktorejsi dediny v nížine.

Marga


Input: V ten deň mi povedala, že sa podobáme na Čechovových provinčných hrdinov.

Čechovových


Input: Nepovedal som jej nič.


Input: Nebola to moja myšlienka.


Input: Nenamietala.


Input: Vlak sa šinul svojou slimačou pomalosťou.


Input: Napriek tomu som túžil, aby sme sa takto vliekli nekonečne dlho.


Input: Keď vyšla, bola aj červená, aj zarazená.


Input: Bol začiatok novembra a noci bývali chladné.


Input: Marga chcela, aby sme sa zaradili medzi korzujúcich.

Marga


Input: Potom sme išli na večeru do hotelovej reštaurácie.


Input: Pili sme víno.


Input: Marga vypila trochu viac.

Marga


Input: Aj ja.


Input: Keď sme sa v pološere prechádzali na korze, všimol som si akúsi ženu.


Input: Marga mi svoju túžbu piť vysvetlila na druhý deň.

Marga


Input: Pila som, lebo som sa bála, povedala mi.


Input: Ja som nepostrehol nijaký náznak, že by mala strach.


Input: Nadvihol som jej tvár.


Input: Toto je prvýkrát, povedala mi.


Input: Jemne.


Input: Na pery.


Input: Na líce.


Input: Pobozkal som ju aj na oči.


Input: Objal som ju.


Input: Ležala schúlená, otočená ku mne chrbtom.


Input: Vtedy som ju otočil k sebe.


Input: Neodvážila sa otvoriť oči a ja som pochopil, že očakáva niečo strašné.


Input: Pomaly som jej vyzliekol kombiné.


Input: Nekričala.


Input: Zosobášili sme sa, keď bola v štvrtom mesiaci.


Input: Nadlho som zanechal hlúposti zo zásuvky.


Input: Volala sa Znepokojenia.


Input: Pri príležitosti svojho odchodu a ukončenia zimného obdobia som vyhlásil, že zaplatím koňak všetkým, ktorí budú od dvanástej až do tretej poobede v kaviarenskej časti obchodu.


Input: Nezhromaždilo sa tam veľa ľudí.


Input: Bolo chladno, navyše pršalo.


Input: Netrvalo dlho a predsedov príklad nasledovali súčasne Sabri aj veterinárny technik.

Sabri


Input: Koňak im udrel do hlavy.


Input: V poviedke s prevzatým názvom Prípad z praxe som mu dal meno Vehap.

Vehap


Input: Mohol sa volať akokoľvek, nebol však Vehap.

Vehap


Input: Dal som mu takéto meno, keď som s akousi ľahkosťou presvedčil sám seba, že toto meno najlepšie pristane môjmu hrdinovi.


Input: Dúfal som, že ju nečítal.


Input: Ani tú poviedku, ani knihu Znepokojenia.


Input: Ani oslavný článok v časopise Október.

Október


Input: A takisto dúfam, že neskôr nevidel ani film Hmla.


Input: Ústrednou postavou poviedky aj filmu bola Delina, dedinská učiteľka.

Delina


Input: Aby som mohol stvoriť Delinu, mal som pred svojím duševným zrakom Faiku.

Delinu

Faiku


Input: Tamojší zdravotník i Delina prišli do tej dediny z mesta.

Delina


Input: Zdravotníkovi som dal meno Vehap a črty ošetrovateľa.

Vehap


Input: Zaľúbil sa do Deliny.

Deliny


Input: Obliekal sa čisto, nosil košeľu s kravatou.


Input: Napriek všetkému Delina nevenuje tomuto človeku pozornosť.

Delina


Input: Ale ten namyslený chvastúň nemá nijaké sérum proti hadiemu jedu.


Input: Ženu zachráni traktorista.


Input: Delina patrí navždy jemu.

Delina


Input: Epizóda s uštipnutou ženou je pravdivá.


Input: Ostatné, okrem jeho nešťastnej lásky k Faike, som si vymyslel.

Faike


Input: Zdalo sa mi, že to v ňom vrie.


Input: Tvár, ktorú mal obyčajne bledú, mu sčervenela.


Input: Vždy som mával zvláštny pocit, že ten človek ma neznáša.


Input: A jeho želanie zostať v ten deň so mnou ma dojalo.


Input: Bol som na prahu hlbokej opitosti.


Input: Ďalej sa nestalo nič zvláštne.


Input: Išli sme do mojej izby a mne sa podarilo zapáliť piecku.


Input: Pokračovali sme v pití mlčky, sediac proti sebe.


Input: Dnes to dotiahnu ďaleko takí, ako si ty...


Input: A opäť ma premkla úzkosť.


Input: Sneh trval na tom, že musím zostať v tejto pasci.


Input: Strachu z pasce ma zbavil ošetrovateľ.


Input: Moje oči márne hľadali pri okne so železnými prútmi nejaký rám s oficiálnym portrétom.


Input: A zdvihol sa.


Input: Čakal som celé dve hodiny, ale šéf nechodil.


Input: V ušiach mi zazneli tóny trúby.


Input: Vzdialené tóny.


Input: Nič som nevidel.


Input: Boli stále so mnou, boli vo mne.


Input: Od opitosti.


Input: Ale na tom veľkom námestí neboli nijaké oddiely.


Input: Preháňali sa po ňom autá.


Input: Tisíce áut.


Input: Pohltili ich autá.


Input: Niektoré z nich môže spozorovať moju prítomnosť.


Input: Ale vtedy nebol Nový rok.


Input: Bola horúca júlová noc a vládla dusivá spara.


Input: Za týchto okolností sa mi v diaľke zjavilo mytologické božstvo záhrobného sveta.


Input: A on skutočne odišiel.


Input: Po chodníku kráčali ľudia sem a tam.


Input: Vstal som.


Input: Bude to riešenie.


Input: Vykročil som cez cestu.


Input: Prúd áut sa zastavil.


Input: Pomyslel som si, že sa mi to len zdá.


Input: Nečakal som nijaké telefonáty.


Input: V takom prípade som vedel, čo mi povedia.


Input: S námahou som vytiahol kľúč.


Input: Telefón zrazu prestal vyzváňať.


Input: Iba na chvíľu.


Input: Netrvalo dlho a opäť sa ozvalo zvonenie.


Input: Zdvihol som ho.


Input: Neodpovedal som.


Input: Nenašiel som slová, aby som mohol odpovedať.


Input: Potom som si to rozmyslel.


Input: Žijem, slečna, povedal som.


Input: Ale nevieš si predstaviť, kde som.


Input: Je to pravda a nie je to pravda.


Input: Kto si ty, slečna?


Input: Nado mnou sa ukladá tisícročná náplava.


Input: Skutočnosť, ktorú mi Lori oznámila, bola jednoduchá.

Lori


Input: Ide sa vydávať.


Input: Lori mi vysvetlila, že svadba bude v Petrohrade.

Lori


Input: Tak si to želá Sergejova stará matka.

Sergejova


Input: Sedeli sme vonku pri stole.


Input: Lori popíjala pomarančový džús.

Lori


Input: Ja som mal kávu.


Input: Bola studená.


Input: A zhrýzala ma žiarlivosť.


Input: Ale tým sa táto záležitosť neskončila.


Input: Jediný, kto môže byť so mnou pred oltárom, si ty.


Input: Poď so mnou do Petrohradu namiesto mojich rodičov.

Petrohradu


Input: Zablúdil som očami na jej hruď.


Input: Oči mi na chvíľu zastali na tenkej retiazke, na odhalenej časti pŕs.


Input: Po nej ďalšia.


Input: Očakával som ich.


Input: Blahoželám, slečna, povedal som s predstieraným nadšením, využijúc všetky svoje herecké schopnosti.


Input: Nakoniec som ho našiel.


Input: Vošiel som dnu a uľavil som si.


Input: Si drúk, povedal som tomu ksichtovi v zrkadle.


Input: Drúk s newyorskou čiapkou, ktorý prišiel na túto svetovú križovatku, aby sa tu vymočil.


Input: Vyšiel som von.


Input: Myseľ mi zaletela k Lori.

Lori


Input: A musel som niečo vymyslieť, aby mi nezalietala k Lori.

Lori


Input: A nohy ma priviedli do obchodu, kde predávali alkoholické nápoje.


Input: Ich vedúca im čosi nahlas rozprávala v ich jazyku.


Input: Keď zástup Japoncov odišiel, v uchu sa mi opäť rozozvučal smútočný motív trúby.

Japoncov


Input: Ďalšiu polovicu som odhodil do kontajnera pri sedačke.


Input: Sadol som si a vybral z tašky fľašu whisky.


Input: Otvoril som ju.


Input: Namiesto toho sa predo mnou opäť zjavila Lorina tvár.

Lorina


Input: Do ôsmej som vypil tretinu fľaše.


Input: So zvyšnými dvoma tretinami som išiel do izby.


Input: Bez okna.


Input: Bola v nej jedna posteľ.


Input: Jedna stolička.


Input: A plagát s akousi kubistickou maľbou.


Input: A lial som do seba whisky.


Input: Našťastie sa mi podarilo zobudiť sa.


Input: Mladým som vyrozumel z tváre, že ani oni sa dobre nevyspali.


Input: Alebo prežili príliš náročnú noc.


Input: Príliš náročnú po sexuálnej stránke.


Input: Až do Petrohradu som sa pokúšal spať.

Petrohradu


Input: A spal som.


Input: Bola to Lori.

Lori


Input: Na letisko nás prišiel čakať Sergejov priateľ.

Sergejov


Input: Lori po rusky nerozumela, ja som občas zachytil nejaké slovo.

Lori


Input: A uvedomovať si, že som na tomto svete jediným Loriným zástupcom.

Loriným


Input: Ale moja forma nemala dlhé trvanie.


Input: Pomyslel som si, že keď ju tam zvalili a vláčili po uliciach, podarilo sa jej nejako utiecť, ako utekajú sochy, a prišla sa postaviť sem.


Input: Predo mnou sa týčila iná socha, socha Vladimíra Iľjiča Lenina.

Vladimíra Iľjiča Lenina


Input: Rozmyslel som si to.


Input: A provokatívna.


Input: V hoteli ubytovali len mňa.


Input: Napriek tomu som stratil formu.


Input: Prikázali mi, aby som bol na druhý deň okolo poludnia v hotelovej hale, odkiaľ pôjdeme do kostola na svadobný obrad.


Input: Sergej mi takisto povedal, že zatiaľ sa môžem ísť poprechádzať po Nevskom prospekte.

Sergej

Nevskom prospekte


Input: A s pohľadom Loriných očí vo svojom vnútri.

Loriných


Input: Zmocnil sa ma nevysvetliteľný strach, mal som pocit, že ju už neuvidím.


Input: Zbytočne som komplikoval situáciu.


Input: Všetko bolo jednoduché.


Input: Aby som sa definitívne vrátil do reality, na prvom poschodí výťah zastal.


Input: Nastúpila do neho akási dievčina.


Input: Bola to vysoká plavovláska s rozpustenými vlasmi a modrými očami, pery mala trochu hrubé a namaľované na tmavočerveno.


Input: Nereagoval som.


Input: Ale ja som bol zmätený a nedokázal som reagovať.


Input: Trvalo to, až kým výťah nezastal na siedmom poschodí.


Input: Vyšiel som za ňou.


Input: Po obidvoch stranách chodby boli dvere vedúce do izieb so štvorcifernými číslami.


Input: Potom sa v jednej zákrute objavil ďalší stôl, za ktorým sedeli ďalšie dve ženy.


Input: Volala sa Raisa.

Raisa


Input: Lístok z recepcie som podal Raise.

Raise


Input: Jej tvár vo mne vzbudzovala dôveru: bola to pokojná, vľúdna tvár.


Input: Len čo som ju uvidel, mal som pocit, že mi pripomína ktorúsi z hrdiniek klasickej ruskej literatúry.


Input: Rozumel som, čo mi povedala.


Input: A očervenel som.


Input: Ale to všetko bolo veľmi zložité.


Input: Všimol som si, že aj ona sa začervenala.


Input: Potom vložila ten lístok do zásuvky, vytiahla z nej kľúč s ťažkým bronzovým štítkom, na ktorom bolo číslo izby, a strčila mi ho do ruky.


Input: Začala hovoriť pomaly.


Input: Raňajky sa podávajú na prízemí, do deviatej.


Input: Nakoniec ma chcela privítať.


Input: Povedal som jej „boľšoje spasibo“ a pobral som sa na koniec chodby, kde bola moja izba.


Input: Otvoril som kufor.


Input: Ale ona mi nepripomínala nijakú herečku.


Input: Pripomínala mi nejakú literárnu hrdinku.


Input: Z kúpeľne som vyšiel o pol hodiny.


Input: Jediný kanál s jasným obrazom vysielal pornografické scény.


Input: Nechal som u nej kľúč.


Input: Tentoraz sa ma nepýtala, či som v poriadku.


Input: Povedal som jej, že sa podobá na niekoho, koho poznám.


Input: Pochopila, čo som povedal.


Input: Hral v tom filme hlavného hrdinu.


Input: Už som ho niekde počul.


Input: Takto sa volala Gorbačovova manželka.

Gorbačovova


Input: Myseľ mi zaletela k Marge.

Marge


Input: A bolo mi do plaču.


Input: Zároveň so svetlom som zapol televízor.


Input: Okno na izbe bolo otvorené, a bol tam zápach.


Input: Nešlo to.


Input: Neurobil som ani jedno, ani druhé.


Input: Onánia bude praktická.


Input: Vybavím to rýchlo a hneď zaspím dobrým spánkom.


Input: Vtedy som zdvihol telefón a vytočil číslo 09.


Input: Na druhom konci linky som začul jej hlas.


Input: Bál som sa, že zloží slúchadlo, a tak som sa usiloval rýchlo niečo vymyslieť.


Input: Vymenoval som štyri číslice, ktoré tvorili číslo mojej izby.


Input: Povedal som jej, že mám pokazené okno.


Input: Položila telefón.


Input: Zostal som pri telefóne so zatajeným dychom.


Input: Zjavila sa vo dverách, mala na sebe čierno ‐ bielu uniformu.


Input: A ustúpil som nabok, aby mohla prejsť cez tesnú chodbičku.


Input: Okamžite jej padol zrak na televízor.


Input: Náhlivo som vypol televízor a ona roztiahla pery do úsmevu.


Input: Bolo prirodzené, že roztiahla pery do úsmevu.


Input: Rovnako prirodzené bolo, že zablúdila očami k fľaši s vodkou značky Smirnoff na stole.


Input: Máte kvalitnú vodku, poznamenala, čo som vôbec nečakal.


Input: Súhlasila.


Input: Nalial som aj sebe.


Input: Povedal som jej „na zdorovie“.


Input: Ale mňa to okno vôbec nezaujímalo.


Input: Okno bolo len zámienkou a ona to svojou ženskou intuíciou vytušila.


Input: Bola to vyumelkovaná podobnosť.


Input: Teraz som mal pred sebou jednu z nich.


Input: Bola Ruska a ja som po nej túžil.

Ruska


Input: Povedal som jej, že potrebujem na noc nejaké dievča.


Input: Ak si želáte dievča, povedala, zariadime to.


Input: Hovorila potichu.


Input: Povedal som to nezrozumiteľnou, smiešnou ruštinou.


Input: Netočka sa nesmiala.


Input: Spýtala sa to veľmi vážne.


Input: Keď som jej zopakoval svoje tvrdenie, poďakovala sa mi.


Input: Dodala, že aj ja sa jej páčim.


Input: Prišlo „ale“, ktoré som počul iba nejasne.


Input: Nepripisoval som mu význam.


Input: Okamžite som ich vytiahol.


Input: Dal som jej aj nejaké ruble a povedal som, aby za ne nakúpila pivo a ešte niečo iné.


Input: Stisla peniaze v ruke a odišla.


Input: Vrátila sa o pol hodiny.


Input: Ale ona sa vrátila.


Input: Stále mala na sebe služobnú uniformu, čiernu sukňu a letnú bielu blúzku s krátkymi rukávmi.


Input: Igelitku s pivom položila na stôl.


Input: Potom som k nej podišiel.


Input: Aj ona sa mi zahľadela do očí.


Input: Nevedel som dešifrovať jej pohľad, neprečítal som v ňom nič.


Input: Zovrel som jej tvár do obidvoch rúk, bol som v akomsi ošiali a cítil som zvieraciu túžbu rýchlo všetko zavŕšiť.


Input: Naklonil som sa.


Input: Napriek mojej nezrozumiteľnej ruštine opäť pochopila.


Input: Postavila sa na špičky prstov a pobozkala ma.


Input: S akýmsi údivom mi povedala, že som bohatý.


Input: S námahou som pochopil, že má na mysli moju chlpatú hruď.


Input: Prinajmenšom ohľadom zlata v peňaženke sa mýlila, obavy som však určite nemal.


Input: Zhodil som džínsy.


Input: Pocítil som na hrudi tlak jej pevných okrúhlych pŕs.


Input: Keď som ju začal ťahať k posteli, vymanila sa mi.


Input: Hľadala čosi v šatách, potom sa vrátila, usmiala sa, ľahla si a naznačila mi, aby som urobil to isté.


Input: Môj potôčik vyrazil von, rozlial sa a ja som zostal zahalený v horúcej pare sauny.


Input: Otvorila oči.


Input: Potom sa osprchovala.


Input: Bola polnoc.


Input: Pred odchodom mi nastavila líce.


Input: Súhlasila.


Input: Netušil som, že na druhý deň moju formu, ktorú som opäť nadobudol vďaka Raise, zničí tá najabsurdnejšia udalosť v mojom živote.

Raise


Input: Zobudilo ma zvonenie telefónu.


Input: Raisa na stretnutie neprišla.

Raisa


Input: Nebola to Raisa.

Raisa


Input: Boli to dvaja muži v civilnom obleku.


Input: Mladí.


Input: Opäť som poslúchol.


Input: Pomyslel som si, že to musí byť nejaký omyl.


Input: V Petrohrade som prvýkrát, nemám tu nijaké kontakty.

Petrohrade


Input: Chcel som povedať tým civilistom, aby mi aspoň vysvetlili, čo odo mňa chcú.


Input: Moja trpezlivosť sa vyčerpala, keď ručičky na hodinkách stihli ukázať pol dvanástej a mne sa nikto nevenoval.


Input: Musím niečo urobiť, inak hrozí, že sa nezúčastním na Lorinom svadobnom obrade.

Lorinom


Input: Z druhej strany neprišla nijaká odpoveď.


Input: Hrobové ticho.


Input: Okolo jednej popoludní som začul ľudské kroky a hlasy.


Input: Zostal som sedieť v kresle, aj keď sa dvere otvorili a do miestnosti vošli dvaja muži, nové tváre.


Input: Jeden z nich si sadol do vedľajšieho kresla.


Input: Vysvetlil mi, že mi musia položiť iba niekoľko otázok.


Input: Takáto bola podstata jeho slov, ktoré ma rozčúlili.


Input: A nakoniec, nevolám sa Trapi.

Trapi


Input: Namiesto takéhoto pompézneho vyhlásenia som prehovoril iba krátko.


Input: Muž, ktorý zostal stáť, mi povedal to isté po anglicky.


Input: Odišli.


Input: Ten nový tlmočil.


Input: Nechal som ho deň predtým na hotelovej recepcii.


Input: Prvýkrát počas celého výsluchu som sa mu pozrel do očí.


Input: Spomenul Sergeja.

Sergeja


Input: Spomenul aj Lori.

Lori


Input: A kým je môj pas v rukách toho muža, veci vonkoncom nevyzerajú dobre.


Input: Strojene sa usmial.


Input: Raisa sa, naopak, veľmi začudovala.

Raisa


Input: Prvý raz mám príležitosť byť so spisovateľom a filmovým scenáristom, povedala.


Input: A milovali sme sa druhý raz.


Input: Spomenul aj Lori.

Lori


Input: Nič mi nepovedal.


Input: Položil mi poslednú otázku.


Input: Povedal som mu, že v tú noc som neodišiel z zürišského letiska.


Input: Zasmial sa.


Input: Vstal a podal mi pas.


Input: Boli štyri hodiny popoludní a opäť začalo pršať.


Input: Prešiel som do strednej časti mosta.


Input: Pred očami sa mi zjavila Lorina tvár.

Lorina


Input: A možno mi zatemnila zrak dažďová clona.


Input: Namiesto toho som vykročil po moste.


Input: Vliekol som sa po Nevskom prospekte a stále som nedokázal sformulovať nijakú myšlienku.

Nevskom prospekte


Input: A pred očami sa mi zjavila Lorina tvár.

Lorina


Input: Pocítil som akúsi vnútornú horúčosť, úzkosť.


Input: Nepamätal som sa, či sme s Raisou vypili včerajšiu fľašu alebo nie.

Raisou


Input: Vylial som zvyšnú vodku do pohára.


Input: Pohľadal som letenku.


Input: S letenkou v ruke som vyšiel z izby a zamieril k stolu, kde sedeli recepčné z môjho poschodia.


Input: A poprosím ju, aby mi večer robila spoločnosť.


Input: Recepčné sa podujali objednať taxík a zobudiť ma, kedy uznám za vhodné.


Input: Uznal som za vhodné požiadať ich, aby ma zobudili o pol piatej.


Input: Večer ma začala znepokojovať pohrebná trúba.


Input: Stále som mal pred sebou Lorinu tvár.

Lorinu


Input: Pohrebná trúba stále vyhrávala v ktoromsi kúte prázdneho priestoru môjho mozgu.


Input: Záchranu som našiel v telefónnom čísle 09.


Input: Na druhej strane položili telefón.


Input: Položil som pohár na stôl a išiel som otvoriť.


Input: Vo dverách sa objavila plavovláska, pripomínajúca plavovlasé dievčatá z výťahu.


Input: Zahľadela sa mi do očí a spýtala sa, či ju beriem.


Input: Slová mi uviazli v hrdle.


Input: Prikývla a povedala, že sa o chvíľu vráti.


Input: Tentoraz nebola sama.


Input: Vybral som peniaze a podal som mu ich.


Input: Stiahol som sa, aby mohla prejsť.


Input: Išla prvá, ja za ňou a ocitli sme sa uprostred izby.


Input: Televízor bol zapnutý, stále nastavený na pornografický kanál.


Input: Spýtala sa ma, či ho môže vypnúť.


Input: Namiesto odpovede som ho išiel vypnúť ja.


Input: Zasmiala sa.


Input: Mala na sebe len podprsenku a nohavičky.


Input: Obidvoje čiernej farby.


Input: Mýlil som sa.


Input: Prejavila ľútosť.


Input: Vtedy som jej ponúkol vodku.


Input: Odmietla, povedala, že nepije alkohol.


Input: Témy na rozhovor sme už vyčerpali.


Input: Slečna sa znepokojila.


Input: Prisunula sa ku mne a spýtala sa, či som v poriadku.


Input: Mám to tu vnútri, povedal som jej.


Input: Zdá sa, že mala veľmi vyvinutý zmysel pre povinnosť.


Input: Bol som jej štvrtým tridsaťpercentníkom.


Input: Tentoraz som ju nechal.


Input: Dostala guráž.


Input: Zostal som v posteli.


Input: Napokon sa ozvalo klopanie na dvere.


Input: Keď odišla, vstal som a zamkol dvere znútra.


Input: Bozkávala ma a dovolila mi, aby som ju bozkával na pery.


Input: Kaťa mi nedovolila pobozkať ju na pery.


Input: Vtedy som uvidel, že nie som sám.


Input: Ale ich vodca ma rázne prerušil.


Input: Sú mojimi obeťami a prišli sem z jediného dôvodu: aby ma súdili.


Input: Nenávidel ma.


Input: A keď som ho počúval, pri akejsi zmene v zafarbení jeho hlasu sa mi na chvíľu zazdalo, že ho poznám.


Input: Odlož masku, povedal som mu.


Input: Zbytočne sa skrývaš.


Input: Musíte byť tolerantní, musíte pochopiť, že som nemal iné východisko.


Input: Sám sa dovtíp, kto som!


Input: Muži zo sprievodu to jednohlasne odobrili.


Input: Podarilo sa mi vybehnúť na chodbu, ale tam sa mi podlomili nohy.


Input: Zachvátila ma panika, nevládal som utekať.


Input: Vtedy som začul zvonenie.


Input: S hrôzou som otvoril oči: zvonil telefón.


Input: Chvíľu som ležal so zatajeným dychom.


Input: Kufor som nemal zbalený.


Input: Všetko som do neho nahádzal bez ladu a skladu.


Input: Strčil som tam aj fľašu so zvyškom vodky Smirnoff.


Input: Spal som v taxíku cestou z hotela na letisko.


Input: A keď som nakoniec prišiel domov, hneď som upadol do mŕtvolného spánku.


Input: Zobudil som sa o dvanásť hodín.


Input: Bolo horúco a ja som bol veľmi hladný.


Input: Niekto zo susedov si mohol všimnúť, že som bol preč, mohol by sa ma zvedavo vypytovať, kde som bol, a to by stačilo, aby sa som sa rozčúlil.


Input: Nikto si nevšimol, že som bol preč.


Input: Pochopil som to, keď som prišiel na koniec schodišťa a stretol som suseda z prízemia.


Input: Nič sa ma nepýtal.


Input: A odišiel s tavlou pod pazuchou.


Input: Kúpil som, čo bolo treba, a odišiel som.


Input: Vôbec som neveril tomu, čo sa hovorí.


Input: Musí to byť nejaký omyl.


Input: V každom prípade musím otvoriť oči a nesmiem veriť legendám.


Input: Celý týždeň som bol náchylný uveriť, že to všetko bol iba sen.


Input: Mohla by sa ma pýtať na Lorinu svadbu a ja by som nevedel, čo jej povedať.

Lorinu


Input: Vybral som z neho pokrčený oblek.


Input: Vybral som aj tričká.


Input: Bola medzi nimi: fľaša vodky Smirnoff.


Input: Dlho som sedel pred tým plným pohárom.


Input: A začal som piť.


Input: Túžil som vypiť tú vodku čo najrýchlejšie.


Input: Opustil som Lori.

Lori


Input: Čo som neurobil ja, urobili medzitým iní.


Input: Dozvedel som sa o tom na druhý deň, z novín.


Input: Moju pozornosť upútala fotografia akejsi ženy.


Input: Prekvapujúco sa podobala na Lori.

Lori


Input: Vyšiel som z obchodu.


Input: Nad fotografiou bol titulok Dvaja Albánci v putách ruského Interpolu.

Albánci

Interpolu


Input: Napriek všetkému úsiliu sa príbuzným Sergeja Duku nepodarilo zistiť u kompetentných orgánov nijaké podrobnosti.

Sergeja Duku


Input: Ale roh s názvom novín nebol odtrhnutý.


Input: A poprosím ho, aby mi poskytol nejakú správu o Lori.

Lori


Input: Nebol to dobrý nápad.


Input: Namiesto toho som zašiel k predavačovi novín.


Input: Zasmial sa a na druhý deň mi ich priniesol.


Input: A bol veľkorysý.


Input: Predal mi ich za cenu, aká bola uvedená na novinách.


Input: Moja epocha bola uzavretá.


Input: Nikto z nich nevie nič o mojom ruskom dobrodružstve.


Input: Jedného večera mi zatelefonovali deti.


Input: Nespomínali moje ruské dobrodružstvo.


Input: Vôbec som im neprotirečil, postupoval som podľa inej taktiky.


Input: Povedal som im, že to nepovažujem za zlý nápad.


Input: Ale najskôr musím uzavrieť niektoré záležitosti tu v Albánsku.

Albánsku


Input: Moje záhady sa vyriešili.


Input: Oznámili mi to raz večer aj moje postavy v slávnostných čiernych dvojradových oblekoch.


Input: Išiel som za ňou, akoby som kráčal v ústrety budúcnosti.


Input: Nevdojak som sa poobzeral, či neuvidím Háda.

Háda


Input: S mojimi úbohými postavami.


Input: V takýchto mrákotách zaznel v ktoromsi kúte môjho mozgu pohrebný motív vzdialenej trúby.


Input: Telefón zazvonil vo chvíli, keď som začal hľadať šach.


Input: Možno moje postavy vedia hrať šach.


Input: Stuhol som.


Input: Okamžite som ju spoznal.


Input: Hlas na druhom konci linky patril Lori.

Lori


Input: Klameš, povedal som priškrtene.


Input: Mal som príležitosť poznať dievčinu, ktorá sa volala Lori, ale ona sa stratila.

Lori


Input: A nasledoval vzlykot.


Input: Nechal som ju vzlykať.


Input: Začal som chodiť po izbe s telefónom v ruke.


Input: Podišiel som k oknu, že sa spýtam svojich postáv, čo si o tom myslia.


Input: Ale ony medzitým zmizli, pohltila ich temnota.


Input: Kde si, spýtal som sa po dlhej odmlke.


Input: Prišla tam pred niekoľkými hodinami a niekoľko hodín sa zdráhala zatelefonovať mi.


Input: Odpovedala, že je v poriadku.


Input: Spýtal som sa na Sergeja.

Sergeja


Input: Lori ma nežiadala o schôdzku na konci sveta.

Lori


Input: Naproti Hádovej vile.

Hádovej vile


Input: Tirana 17. januára 2003


Input: V 19. storočí dochádza v Bengálsku k úpadku feudalizmu.

Bengálsku


Input: Ekonomická i politická moc sa dostáva z rúk starej aristokracie do rúk novej buržoázie a literatúra sa usiluje vyhovieť potrebám novej vládnúcej vrstvy.


Input: Stráca svoj vidiecky a náboženský charakter a stáva sa mestskou a svetskou.


Input: Do literatúry vstúpil r. 1935 románom Poéma dňa i noci.


Input: Zaujal výberom tém aj ich spracovaním.


Input: Dej obidvoch týchto románov sa odohráva na bengálskom vidieku.


Input: Opisuje ich neobyčajne presvedčivo, pútavo a s hlbokým porozumením.


Input: Ku koncu svojho života (zomrel r. 1956) pôsobil ako predseda tejto organizácie.


Input: Do popredia jeho záujmu sa dostali sociálne a politické otázky.


Input: Bojoval proti vykorisťovaniu v indickej spoločnosti, proti krviprelievaniu medzi hinduistami a moslimami, proti vojne, za politickú nezávislosť svojej krajiny.


Input: „Poznajú iba hlad a smäd, lásku a lopotu, sebectvo a skúposť.


Input: A domáce víno."


Input: Nemajú čas ani myseľ na spory, ktoré by mohli vyplynúť z ich odlišných vyznaní.


Input: Realita života na vidieku zatláča náboženské rozdiely do úzadia.


Input: Tieto kulty a božstvá sú dedičstvom ich rasy, sú dôležitou súčasťou ich každodenného života na vidieku.


Input: Formálne dodržiavaným zvykom je aj skrývanie moslimských žien.


Input: Padmа.


Input: Popri hlavnom hrdinovi Kuberovi je ona ďalšou hrdinkou.

Kuberovi


Input: Dej románu sa odohráva na nej alebo pri nej.


Input: No človek sa nevzdáva.


Input: Začína odznova.


Input: A život ide ďalej.


Input: Kuber to vie, no neodváži sa odporovať.

Kuber


Input: ANNA RÁCOVÁ


Input: Princezná Jazmína pozerala z okna do hlbokej púštnej noci.

Jazmína


Input: Sultán nazrel dnu.


Input: Nemôžeš spať?“


Input: Jazmína pokrútila hlavou.

Jazmína


Input: “ Spomínaš na tú rozprávku, čo ti mama rozprávala, keď si nemohla zaspať?“


Input: “ Bola o malom tigríkovi, však?“


Input: “ O Radžovi.“

Radžovi


Input: “ O tigrovi z hviezd.


Input: Ukázala na oblohu.


Input: “ Vidíš tú maličkú žltú hviezdu?


Input: “ Mama Radžu vždy našla.“

Radžu


Input: Sultán spustil plecia.


Input: Nedokáže sám vychovávať Jazmínu, dcéru, ktorá má toľko energie a predstavivosti.

Jazmínu


Input: “ To je lev.


Input: Radža je tiger.

Radža


Input: “ Ostane so mnou celú noc, aby som sa nebála tmy.“


Input: Za očami matne rozoznala biely ňufáčik a zlato ‐ čierny pásikavý kožuštek.


Input: Očká zažmurkali.


Input: Tigríča jej nešikovne skočilo do náručia a princezná zacítila mäkulinkú teplú guľku s hodvábnou srsťou.


Input: Princezná vzala tigríča do svojej postele.


Input: Toľko oblizoval Jazmíne tvár, až ju zadúšalo od smiechu.

Jazmíne


Input: “ Prestaň,“ povedala rázne.


Input: “ Musím rozmýšľať.“


Input: Obávam sa, že ocko nedovolí, aby sa mu po paláci potuloval tiger.


Input: Služobníctvo by ťa tu našlo.


Input: Musím vymyslieť nejakú tajnú skrýšu, kam ťa cez deň ukryjem.


Input: “ Už sme v bezpečí?“


Input: “ Ubezpečujem vás, že nič nehrozí,“ kričal žene sultánov hlavný vezír Džafar.

Džafar


Input: “ Vy ste istotne princezná.


Input: Teší ma.


Input: Toto je môj malý opičiak Abu.“


Input: Pevnejšie pritlačila veko košíka a odháňala Syreetinu zvedavú opičku.

Syreetinu


Input: V akom?


Input: “ Rada pomáham.“


Input: Radža v košíku ticho zavrčal.

Radža


Input: Podarilo sa mu vyšklbnúť mu niekoľko pierok.


Input: V noci sa s Radžom často túlavala po paláci.

Radžom


Input: Najradšej obhrýzalo Džafarove obľúbené topánky z najjemnejšej kože.

Džafarove


Input: Princ jej priniesol nádhernú flautu zo vzácneho dreva.


Input: Naučil ju i zopár tónov a zakrátko už Jazmína zabávala hostí jednoduchou melódiou.

Jazmína


Input: Vlastne celkom zabudla na Radžu.

Radžu


Input: Radža tam nebol.

Radža


Input: Bežala k otvorenému oknu.


Input: Čo povie?


Input: Radža odišiel.

Radža


Input: Za veľkými stolmi sedeli princovia a šľachtici.


Input: Na dobrú náladu im veselo vyhrávali muzikanti.


Input: Iba Jazmína nebola veselá.

Jazmína


Input: “ Vyzeráš, akoby si tu mysľou ani nebola.“


Input: Jazmína váhala.

Jazmína


Input: “ Počkaj, až ochutnáš Safiyinu špecialitu,“ nadšene vravel, keď sluhovia kládli na stôl ťažký strieborný podnos s polguľovitým vrchnákom.

Safiyinu


Input: “ Pripravuje ju podľa starého rodinného receptu.“


Input: Jeho vyduté biele bruško pripomínalo huňatý kopček.


Input: “ Zjedol celú moju špecialitu!“


Input: “ Dúfam, že mi nechalo aspoň zákusok.“


Input: “ Môžeš chodiť, kam len chceš.“


Input: Radža zazíval.

Radža


Input: “ Ja viem, odkiaľ je,“ povedala Jazmína.

Jazmína


Input: “ Mama mi ho poslala.


Input: Ja som jeho pravá majiteľka.“


Input: “ Ty mi neveríš, však?“


Input: “ Ty nerozumieš,“ zašepkala Jazmína.

Jazmína


Input: Vytiahol z vrecka mešec a zdvihol ho do výšky.


Input: Zastal pri Jazmíninom okne.

Jazmíninom


Input: Niečo tu nesedí.


Input: Abulík!

Abulík


Input: Syreeta!

Syreeta


Input: Je tu Amaris so Šatarou, máme pre teba prekvapenie!“

Amaris

Šatarou


Input: Amaris zdvihla parádny ružový šašovský kostým.

Amaris


Input: Šatara ukázala drobučké našuchovacie topánky a špicatý klobúčik.


Input: Abu preglgol.

Abu


Input: Palác!


Input: Nastal čas, aby niečo podnikol.


Input: Žiaľ, bol priťažký, lebo maškrtil kandizované datle.


Input: Špinavý, ale slobodný.


Input: Na trhovisku ho zarazilo množstvo čudných vecí a kadejakých vôní.


Input: Abuov citlivý noštek vykrúcalo od najodpornejších pachov a jeho jemné ušká urážalo nedôstojné pokrikovanie.


Input: Abu túžobne pozeral na palác v pozadí.

Abu


Input: Zaštebotal dobrý deň a cmukol mužovi na líce veľký uslintaný bozk.


Input: Abu bol zhrozený.

Abu


Input: Radšej zmiznem.


Input: Dovtípil sa.


Input: Starec po ňom hodil bochník starej pity.


Input: Ďalší predavač ho zasa zbil vreckom šošovice.


Input: O chvíľu prišiel k stánku chlapec v otrhaných zaplátaných šatách.


Input: Abu potiahol.

Abu


Input: Ty mi neveríš?“


Input: Abu pokrčil plecami.

Abu


Input: Anvar pochybovačne pozrel.

Anvar


Input: “ Pri opičom more to tak býva,“ odvetil chlapec.


Input: Chlapec mu prebehol prstom po hrdle.


Input: Stáva sa to veľmi zriedkavo.


Input: Abu z celej sily nahlas kýchol.

Abu


Input: “ Odkiaľ si?


Input: Abu významne pokrčil plecami.

Abu


Input: Aladin sa uškrnul.

Aladin


Input: “ Nuž čo, na tom nezáleží.


Input: Tu?


Input: Ten chlapec tu býva?


Input: Abu dychtivo prikývol.

Abu


Input: Pripravený?


Input: Zmĺkol uprostred vety.


Input: “ Mhm,“ povedal Aladin, kým čítal.

Aladin


Input: So mnou?


Input: Abu žmúril na ľudské písmo.

Abu


Input: Toľko peňazí som ešte nevidel.“


Input: Abu?

Abu


Input: Rozmaznávali ťa.


Input: Odmena?


Input: Syreeta vyvesila oznam o Abuovom úteku a kto ho nájde, dostane odmenu.

Syreeta

Abuovom


Input: Aladin však strčil nohu do dverí.

Aladin


Input: “ Počkajte!


Input: Našiel som vašu opičku!“


Input: Zaviedla Aladina dnu a zavolala sluhu, ktorý ihneď priniesol mešec zlata.

Aladina


Input: Už nebudem odkázaný na suchý chlieb.


Input: Ver mi.“


Input: Je na dva zámky.


Input: Potichu zronene zastonal.


Input: Mešec Aladinovi akosi v ruke oťažel.

Aladinovi


Input: Ako kráčal k dverám, mince v mešci príjemne zacinkali.


Input: Abu chvíľu otáľal.

Abu


Input: “ Zastavte ho!


Input: Musí odpútať ich pozornosť.


Input: Otvoril mešec a vysypal zlaté mince na zem.


Input: Toľko peňazí!


Input: Abu zoskočil z Aladinovho pleca.

Abu

Aladinovho


Input: Abu na neho pozrel.

Abu


Input: Lákal ho nádherný palác v diaľke.


Input: Trošku sa pritom začervenal.


Input: Niečo dokonalé.


Input: Niečo pre dievčinu, ktorá má všetko.“


Input: “ Možno by sa jej páčila fretka,“ navrhla Syreeta.

Syreeta


Input: “ Sú veľmi čistotné a hryzú iba vtedy, keď ich obliekate.“


Input: “ A okrem toho, Jazmína má Radžu.“

Jazmína

Radžu


Input: “ Možno by sa princeznej páčili nové šaty,“ navrhol Nassir.

Nassir


Input: “ Dostanem najjemnejší hodváb.


Input: Nassir sa zamračil.

Nassir


Input: Možno by jej to celkom prospelo.“


Input: Jago však na neho zazrel.

Jago


Input: “ Veľmi ste mi neporadili.“


Input: Zišiel zo stolčeka.


Input: Sultán pozrel dcére cez plece.

Sultán


Input: “ To je mapa,“ vysvetľovala Aziza.

Aziza


Input: Aziza sa zamračila.

Aziza


Input: Po niekoľkých pokusoch Aziza pochopila.

Aziza


Input: Možno ti otec pomôže.“


Input: “ Neviem,“ pripustila Jazmína.

Jazmína


Input: Jazmína vystrúhala grimasu.

Jazmína


Input: “ Princezny boli odjakživa v paláci.“


Input: “ Idem dolu.


Input: Dostal som strašnú chuť na makový koláčik.“


Input: Vyšiel na chodbu.


Input: “ Už ste na niečo prišli?


Input: Práve pripravujem tortu na jej narodeniny.


Input: Bude to tá najchutnejšia torta, akú kedy na svete upiekli.


Input: “ Khalid mi dal morské riasy!“


Input: “ Takto vonia more?“


Input: Khalid prikývol.


Input: Plávajú v ňom ryby všetkých farieb dúhy.


Input: A v ustriciach sú perly.


Input: V hlbinách zasa mocné morské obludy.“


Input: “ Ani sa nečudujem, že pre ňu nemôžete nič vymyslieť.


Input: Jazmína otvorila dvere.

Jazmína


Input: Jazmína zaváhala.

Jazmína


Input: Pri schodoch zastal.


Input: “ Si pripravená?“


Input: “ Ale kde to je?“


Input: Dolu bolo ticho.


Input: Zišla o ďalšie dva schody.


Input: Šesť perzských žonglérov zasa hádzalo nožmi.


Input: Zvláštni ľudia tam varili neznáme, no voňavé dobroty.


Input: Hltači mečov súperili s predavačmi šperkov o jej pozornosť.


Input: Veštkyňa uprene hľadela do sklenej gule.


Input: “ To je neuveriteľné!“


Input: Jazmína ho objala.

Jazmína


Input: Skvelé prekvapenie.


Input: Zrazu od úžasu onemela.


Input: “ Nanosilo ju sem dvadsať tiav.“


Input: Soľ!


Input: Znovu ho objala.


Input: Toto je svet!“


Input: Sultán sa spokojne usmial.


Input: Bolo pekné, pokojné dopoludnie.


Input: Zrazu začuli vystrašený krik.


Input: “ Dávajte pozor!“


Input: “ Má moje dieťa!“


Input: Ťava sa potkla o voz a všetky granátové jabĺčka popadali na zem.


Input: Rodinka prašivých túlavých psov zaliezla od strachu pod haldu kobercov.


Input: “ Nechce zastaviť!“


Input: Aladin pozrel na Abua.

Aladin

Abua


Input: “ Udupe ťa!“


Input: Splašené zviera takmer okamžite zastalo.


Input: Vtom k nim pribehol muž z nosidiel.


Input: “ Si ten najstatočnejší a najbystrejší mladý muž, akého poznám,“ povedal vďačne.


Input: Kývol na sluhu a niečo mu zašepkal.


Input: Je to možné?


Input: Veď to je jeden z najbohatších mužov v krajine.


Input: Siahol do mešca a vybral z neho za hrsť zlatých mincí.


Input: Abu strčil hlavu do mešca.

Abu


Input: “ Takže uličník Aladin je boháč?

Aladin


Input: Aladin uvažoval.

Aladin


Input: Zmizni lebo mi odplašíš zákazníkov.


Input: Aladin sa uškrnul.

Aladin


Input: Otvoril mešec a zacinkal.


Input: “ Hovoríte peniaze?“


Input: “ Máš úplnú pravdu,“ odvetil Nassir.

Nassir


Input: Abu mal aj nový fez so strapcom.

Abu


Input: Nassir zdvihol maličký uzlík.

Nassir


Input: Aladin mávol rukou.

Aladin


Input: “ Zahoďte ho.


Input: “ Ale to je darček pre Halimu.“

Halimu


Input: Práve vtedy vošiel ráznym krokom guľatý pánko so špicatou briadkou.


Input: Aladina raz z Rahimovho obchodu vyhnali, keď sa Abu usiloval chvostom potiahnuť trs banánov.

Aladina

Rahimovho

Abu


Input: Rahim zdvorilo prikývol.

Rahim


Input: “ A odkiaľ pochádzte?“


Input: Opustená strecha, kde bývali, bola na severe od trhoviska.


Input: “ Ehm... som u obchodníka, ktorý dodáva potraviny.“


Input: Človek nikdy nevie, na čo natrafí.


Input: Rozhodne ste šikovný a schopný mladý muž.


Input: Nehryzie, však?“


Input: Rahim pohladkal Abua po hlave.

Rahim

Abua


Input: Abu takisto pohladkal Rahima po hlave.

Abu


Input: V tom veľkom dome.


Input: Nemôžete ho minúť.“


Input: “ Určite hľadáte Fawada, obchodníka so šperkami,“ povedala, keď k nej podišli.


Input: Zažmurkala.


Input: Ďakujem.“


Input: Halima chvíľu váhala.


Input: O chvíľu ich už viedli k najlepšiemu stolu v záhrade Amirovej slávnej reštaurácie Kebab.

Amirovej

Kebab


Input: Čašníci ich obskakovali, akoby patrili do kráľovskej rodiny.


Input: Abu síce nevedel čítať, no páčili sa mu obrázky.


Input: Tí prašiví tuláci nedajú pokoj!“


Input: Prašiví tuláci.


Input: Koľkokrát Aladin počul, ako po nich pokrikujú tie isté slová!

Aladin


Input: “ Tí psi sú dnes mojimi hosťami.“


Input: Aladin pritiahol stoličky a psi na ne vyskočili.

Aladin


Input: “ A nezabudnite na vrecká, kam zabalíte psom zvyšky.“


Input: Mohol vari odolať?


Input: Naki potrebovala nové barle.

Naki


Input: A strechu Džahijovej chatrče strhla púštna búrka.

Džahijovej


Input: “ Je to zábava.


Input: Vtom Aladin zdvihol mešec.

Aladin


Input: Čudne ľahký.


Input: Jeho peniaze!


Input: Mešec je prázdny!


Input: Aladin ho prevracal zo všetkých strán.

Aladin


Input: Hľadal dieru.


Input: “ Tuším pôjdeme zajtra zasa po žobraní.


Input: “ Veď Rahim povedal, že spolu urobíme obchod.

Rahim


Input: “ Ste to vy?“


Input: Vtom dostal Aladin vynikajúci nápad.

Aladin


Input: Aladin sa spokojne usmial.

Aladin


Input: Všetky okná boli vysvietené.


Input: Veľké dvere sa dokorán otvorili.


Input: “ Žobrákov nekŕmime,“ povedal sluha.


Input: “ Ja že som vás pozval?


Input: “ Nebuď smiešny.


Input: “ Ten šakalí syn!


Input: “ Raz to oľutuješ, Rahim.“

Rahim


Input: Aladin tuho premýšľal.

Aladin


Input: Dobre vedel, že dal Džahijovi na opravu strechy raz toľko, ako potreboval.

Džahijovi


Input: Pomaly kráčali po dlhom schodišti, ktoré viedlo na strechu, kde bývali, a boli hladní, unavení a veľmi sklamaní.


Input: Na polceste Aladin zastal.

Aladin


Input: Bol presvedčený, že niečo začul.


Input: Hluk?


Input: Aladin sa zakrádal hore po schodoch s Abuom na pleci.

Aladin

Abuom


Input: Bola tam Naki, Džamila, Hafez a Džahija — všetci, ktorým dal Aladin v ten deň peniaze.

Naki

Džamila

Hafez

Džahija

Aladin


Input: Hrali sa s Efrou a Ahmadom.

Efrou

Ahmadom


Input: “ Oslavujeme na tvoju počesť,“ povedala Halima.

Halima


Input: “ Si náš hrdina, Aladin.“

Aladin


Input: Abu zakašlal.

Abu


Input: “ Ahmad videl, čo sa stalo,“ vysvetlila Halima.

Ahmad

Halima


Input: Aladin pokrčil plecami.

Aladin


Input: Všetci si posadali a začali hodovať.


Input: Vládol tam smiech, spev a veselie.


Input: Keď bol bohatý, pripadali mu tie jagavé vežičky akosi bližšie.


Input: Zázračný pocit


Input: Jazmína sa vyštverala na vysokánsky štíhly kmeň jednej z najvyšších datľových paliem v kráľovskej záhrade.

Jazmína


Input: Napätá sledovala obzor.


Input: Všetci hovoria, že je veľmi milý.


Input: A veľký fešák.


Input: Dúfam, že majú pravdu.“


Input: Vzdychla si.


Input: Radža zdvihol hlavu a hrozivo zavrčal.


Input: Ochráni Jazmínu, nech by jej hrozilo čokoľvek.

Jazmínu


Input: Na obzore zbadala piesočný vír ako malé tornádo.


Input: Ťavy!


Input: Jazmína preglgla.

Jazmína


Input: Čertovské dievčisko?


Input: Jazmína pozrela dolu a zbadala otca.

Jazmína


Input: “ Tuším vidím princa Omara, ocko.“

Omara


Input: Princ Omar je z veľmi vznešenej rodiny.

Omar


Input: “ Kým neodíde, nevylieziem na žiaden strom.“


Input: Sultán súril Jazmínu do paláca.

Jazmínu


Input: Nesmieme strácať ani chvíľočku.“


Input: Mykla plecami.


Input: “ Tak poďme privítať môjho nápadníka.“


Input: Veď to sa môže stať.


Input: Keď Jazmína vošla na chodbu, čo viedla do prijímacej siene, zjavil sa nesmierne rozrušený sultán.

Jazmína


Input: “ Tak tu si, poklad môj.


Input: Odmlčal sa.


Input: Jazmína zatajila dych.

Jazmína


Input: Jazmína neveriacky zažmurkala.

Jazmína


Input: Omar ležal rozvalený na gauči.

Omar


Input: Môžem ti hovoriť Jaz?“


Input: Jazmína sa zhlboka nadýchla.

Jazmína


Input: Toto že má byť najsúcejší mladík z Aquitaru?

Aquitaru


Input: “ A navyše mám tetovačku,“ ochotne doplnil Omar.

Omar


Input: “ Chcete ju vidieť?“


Input: Odkašlal si.


Input: “ Si chudšia, než som si predstavoval.“


Input: “ A reči o tvojom starkom neber vážne.


Input: “ Ako ti chutí čaj?“


Input: “ Nie je zlý, hoci lepšie mi chutí náš.“


Input: “ A to je aký?“


Input: Jazmína zhrozene zhíkla.

Jazmína


Input: “ Vy ten červík zjete?“


Input: “ S trochou cukru a citrónu je to jedna báseň.


Input: Zvykneš si.


Input: To je aquitarský tradičný nápoj.“


Input: “ Radža naozaj nikomu neublíži,“ ubezpečovala ho Jazmína.

Radža

Jazmína


Input: “ Je to môj miláčik.“


Input: “ Zvykneš si na neho .“


Input: “ Nezmysel, to by Radža neurobil.“

Radža


Input: Jazmína sa milo usmiala.

Jazmína


Input: Poď dolu, Omar.

Omar


Input: Si smiešny.“


Input: Jazmína si vzdychla.

Jazmína


Input: “ Poď sem, sadni si vedľa mňa.“


Input: Omar ležal chvíľu roztiahnutý na zemi.

Omar


Input: Opatrne si sadol vedľa na stoličku a uprene sledoval Radžu.

Radžu


Input: Jednu potkaniu rodinku.


Input: “ Ale to nie sú obyčajné potkany.


Input: Prehltol posledný dúšok čaju.


Input: Jazmína zakašlala.

Jazmína


Input: Kdeže!


Input: “ A prečo palác nepresťahujete inde?“


Input: Pozorne ju sledoval.


Input: Teraz sa chvíľu bavme o tebe.“


Input: Prerušilo ju ohlušujúce chrčanie.


Input: Jazmína zdvihla hlavu a uvidela, že princ Omar tuho spí.

Jazmína

Omar


Input: “ Tak aké je rande, princezná?


Input: Dobre sa bavíte?“ spýtal sa Džafar.

Džafar


Input: Odmlčala sa, aby sa nadýchla.


Input: “ Mohla by som doplniť aj najhulvátskejší?“ dodala Aziza.

Aziza


Input: “ V Aquitare jedia červíky, otec!

Aquitare


Input: Rozhodila rukami.


Input: “ A videl si, ako vyzerá?“


Input: Vtedy to bol najlepšie vychovaný mladý muž.


Input: “ Otec, on spáva s potkanmi!“


Input: Sultán si vzdychol.


Input: To bude dnes moja najväčšia zábava.“


Input: Zrazu Jazmína zastala s otvorenými ústami.

Jazmína


Input: V prijímacej sieni to vyzeralo, akoby sa tadiaľ prehnala búrka.


Input: Stoly a stoličky boli prevrhnuté, vázy rozbité a obrazy viseli nakrivo.


Input: Vtom začula výkrik.


Input: Omarov hlas.

Omarov


Input: Obehla okolo kríka a prekvapene zhíkla.


Input: Nedávalo to zmysel.


Input: Radža vždy odhadne charakter človeka.

Radža


Input: Omar pustil vankúš a skočil na zem.

Omar


Input: Odháňal som ho!


Input: Je nebezpečný!“


Input: Radža sa tváril zmätene.

Radža


Input: Vtom sa mu zlatisté oči rozžiarili.


Input: “ Šteklí ma.


Input: Najprv sa Radžu ukrutne bojíš a len čo odídem, ste najlepší priatelia.

Radžu


Input: Vysvetli mi to.“


Input: Jazmína si sadla na kraj fontány.

Jazmína


Input: Radža je veľmi nedôverčivý.

Radža


Input: Omar zastonal.

Omar


Input: “ Aša mi povedala, že to nevyjde.

Aša


Input: Omar odvrátil zrak.

Omar


Input: Mne to môžeš povedať.“


Input: Vzdychol si.


Input: Ja sa chcem oženiť z lásky.


Input: Ale otec ma nepočúval.“


Input: “ Máš právo sa na mňa hnevať.


Input: Veľmi sa za to hanbím.“


Input: Zaujalo ma to!“ povedala so smiechom Jazmína.

Jazmína


Input: “ Bol to vynikajúci nápad.“


Input: Odmlčala sa.


Input: Jazmína si vzdychla.

Jazmína


Input: Musím ti nejako pomôcť, Omar.

Omar


Input: “ Sľúbil mi to.“


Input: “ Takže týmto ťa odmietam.“


Input: Omar sa zasmial od ucha k uchu.

Omar


Input: “ Si výnimočné dievča, Jazmína.“

Jazmína


Input: Omar prikývol a usmial sa.

Omar


Input: “ Aký milý chlapec to býval.“


Input: “ Obávam sa, že ten chlapec sa nikdy neožení.


Input: “ Neviem, otec.


Input: Sláva a bohatstvo


Input: Aladin držal špajľu horúcej pečenej jahňaciny, ktorú ukradol zo stánku.

Aladin


Input: Aladin hodil Rasoulovi horúcu špajľu a ten ju bez rozmýšľania chytil.

Aladin

Rasoulovi


Input: Vtom zbadal Aladin pred sebou jasnovidca.

Aladin


Input: Aladin si všimol dve veľké mosadzné vázy.

Aladin


Input: Strážca prižmúril oči a poobzeral sa dookola.


Input: “ Dám si na teba dobrý pozor!“


Input: “ Neďakujte.


Input: Cítil som, že sa to takto skončí.


Input: To je osud.“


Input: Aladin žmurkol na Abua.

Aladin

Abua


Input: “ Naozaj chceš poznať svoju budúcnosť, Aladin?“ spýtal sa.

Aladin


Input: “ Tak ti teda prezradím, aká budúcnosť ťa čaká,“ odvetil Abdullah.


Input: “ Vidím, že ťa čaká veľmi dobrá budúcnosť.


Input: Vidím niekoho veľkého a modrého.


Input: To nič.


Input: Niekedy sú moje znamenia klamné.“


Input: Zrazu zažmurkal a prekvapene na oboch pozrel.


Input: “ Vidím budúcnosť, v ktorej budeš neuveriteľne bohatý a mocný.


Input: Zažiješ neuveriteľné dobrodružstvá.


Input: “ To je dobre, ale dúfam, že najprv budem bohatý a mocný.“


Input: Oprel sa dozadu a zavrel oči.


Input: “ Zdá sa, že sa vracia váš priateľ.


Input: Sprevádzali ho ďalší štyria strážcovia s vytasenými mečmi.


Input: “ Vstávaj!“


Input: “ Čo som spravil?“ spýtal sa Abdullah.

Abdullah


Input: Siahol mu do vrecka na šatách a keď vytiahol ruku, mal na dlani veľký červený rubín.


Input: “ Práve som dostal na teba sťažnosť.“


Input: Abdullah bol zaskočený.

Abdullah


Input: Nuž som sa rozhodol, prirodzene, že ten rubín zmizne z jeho vrecka a zjaví sa v mojom.“


Input: Predpovedanie budúcnosti môže byť niekdy zradné.“


Input: Koberec, krištáľová guľa a niekoľko pomôcok na čarovanie.


Input: Gule na žonglovanie.


Input: “ Pripadá mi to najmenej nebezpečné.“


Input: Skôr či neskôr sa Abdullah vráti, ale dovtedy sa na Aladina usmialo šťastie.

Abdullah

Aladina


Input: Aladin sa prehrabával v starej truhlici.

Aladin


Input: Našiel prastarý turban a knihu.


Input: Aladin sa zatiaľ usadil so skríženými nohami pred krištáľovou guľou.

Aladin


Input: Prižmúril oči.


Input: Abu pokrčil plecami, tváril sa trochu pochybovačne.

Abu


Input: Nik sa však nezastavil.


Input: Rozhodol sa, že svoju ponuku vylepší.


Input: “ U nás budete zaručene spokojní, inak vám vrátime peniaze!“ kričal.


Input: Abu na neho neveriacky pozrel.

Abu


Input: “ To nemôže uškodiť,“ povedal Aladin.

Aladin


Input: Zrazu si Aladin uvedomil, že na neho so záujmom hľadí vysoký, vážny a trochu zavalitý mladík.

Aladin


Input: Aladin štuchol Abua.

Aladin

Abua


Input: “ Tam je,“ zašepkal.


Input: Mladík sa zapýril.


Input: Mal hlboký vážny hlas.


Input: “ V poslednom čase uvažujem často o svojej budúcnosti.“


Input: Abu položil na zem pred mladého muža vankúš.

Abu


Input: “ Volám sa...“


Input: Vtom sa mladík zháčil.


Input: “ Počkajte.


Input: “ Počkajte.


Input: Voláte sa...


Input: Volám sa Kalif.“

Kalif


Input: Aladin si vzdychol, odľahlo mu, že mal tentoraz šťastie.

Aladin


Input: Spočiatku nevidel nič.


Input: Abu sa zamračil a poodišiel nabok od krištáľovej gule.

Abu


Input: Aladin sa opäť sústredil.

Aladin


Input: Aladin chvíľu uvažoval.

Aladin


Input: Akú budúcnosť by si Kalif želal?

Kalif


Input: Ukradomky pozrel na Kalifa.


Input: Mladík však nebol veľmi nadšený.


Input: “ To všetko je veľmi pekné, ale to som nechcel počuť.


Input: “ Nezáleží?“


Input: Kalif sa tváril smutne.

Kalif


Input: Chcem vedieť, či niekedy nájdem pravú lásku.“


Input: Aladin pokrčil plecami.

Aladin


Input: Ak chce Kalif vedieť toto, tak dobre.

Kalif


Input: Kalif sa nahol dopredu, očividne ho to zaujalo.

Kalif


Input: Kalif kývol rukou.

Kalif


Input: “ To je v poriadku.


Input: Aladin sa na chvíľu zamyslel.

Aladin


Input: Má pokojný, rozvážny hlas, dbá na každé slovo a tvári sa vážne.


Input: Má tmavé pokojné oči a je to rozvážne stvorenie.“


Input: Nastavil dlaň.


Input: Kalif sa tváril spokojne.

Kalif


Input: Láskavo prikývol.


Input: “ Ďakujem.


Input: Veľmi ste mi pomohli.


Input: “ Abu, dnes sa dobre najeme!“ povedal Aladin.

Abu

Aladin


Input: Abu si naradostene pošúchal ruky.

Abu


Input: Abdullah povedal, že raz budem bohatý.“

Abdullah


Input: V tej chvíli sa ponáhľala za Aladinom mladá žena.

Aladinom


Input: “ Prepáčte,“ povedala zvonivým spevavým hlasom.


Input: “ Vy ste jasnovidec?“


Input: Mladá žena sa usmiala a na lícach sa jej urobili jamky.


Input: Bola drobná a veľmi pekná.


Input: Mala na sebe obnosené, no zato pestré šaty.


Input: “ Chcela by som, aby ste mi vyveštili budúcnosť, ale nemám veľa peňazí.“


Input: Roztvorila dlaň a ukázala jeden medenák.


Input: “ Nikdy som nemala šťastie na peniaze.“


Input: Pokrčila plecami a usmiala sa.


Input: S nádejou pozrela na Aladina.

Aladina


Input: Dievčina sa usadila.


Input: Čo sa chcete dozvedieť o svojej budúcnosti, Alia?“

Alia


Input: Aladin prikývol.

Aladin


Input: “ Chcem vedieť, kedy stretnem pravú lásku.“


Input: “ Pravú lásku stretnete čoskoro.


Input: Usmial sa sám pre seba.


Input: A okrem toho bude šťastný, priateľský a veselý ako vy.“


Input: Alia sa tvárila zamyslene.

Alia


Input: Vzápätí sa však srdečne usmiala.


Input: “ To znie prekrásne.


Input: Presne takého muža by som si želala.


Input: Tu je vaša odmena.“


Input: Podala Aladinovi mincu.

Aladinovi


Input: “ Možno sa zajtra vrátim, keď budem mať peniaze, aby ste mi o ňom povedali viac.“


Input: Len čo zmizla z dohľadu, Aladin rýchlo zbalil Abdullahove pomôcky.

Aladin

Abdullahove


Input: “ Však je dnes prekrásny deň?“


Input: “ Veru je,“ povedal Aladin.

Aladin


Input: Alia mu ukázala dve ligotavé medené mince.

Alia


Input: Ak sa neponáhľate, počkajte chvíľu.“


Input: Alia sa začervenala.

Alia


Input: Usmiala sa na Kalifa, až sa jej na lícach zjavili jamky.

Kalifa


Input: Obaja Aladinovi zákazníci chvíľu mlčali.

Aladinovi


Input: Aladin začal byť netrpezlivý.

Aladin


Input: Uprene si navzájom hľadeli do očí.


Input: Na Aladina celkom zabudli.

Aladina


Input: “ Možno by sme to veštenie mohli odložiť,“ navrhol Kalif napokon.

Kalif


Input: “ Nepridátete sa ku mne, Alia?

Alia


Input: “ Poďme do reštaurácie mojich rodičov.


Input: “ Čo sa to tu deje, Abu?“ spýtal sa.

Abu


Input: “ Vy ste sa vrátili!


Input: Utiekli ste z väzenia?“


Input: “ Nie, sultán ma prepustil.


Input: Je to veľmi múdry panovník.


Input: Abdullah pokrčil plecami.


Input: “ Cítil som, že ma čoskoro prepustí.“


Input: Napriek všetkému bol Aladin trochu sklamaný.

Aladin


Input: Dúfal, že jeho jasnovidecká kariéra potrvá dlhšie.


Input: Abdullah vytiahol z vrecka šiat menšiu krištáľovú guľu.


Input: “ Túto nosím vždy pri sebe.


Input: “ Mal som iba dvoch zákazníkov, ženu a muža.


Input: Abdullah sa zasmial.

Abdullah


Input: “ Myslel som, že v láske to tak chodí,“ povedal Aladin.

Aladin


Input: Abdullah pokrčil plecami.

Abdullah


Input: Aladin sa uškrnul a podal Abdullahovi krištáľovú guľu.

Aladin

Abdullahovi


Input: “ Cítil som, že to povieš.“


Input: Ocitla sa v spleti úzkych uličiek, ktoré sa ponášali ako vajce vajcu.


Input: Vtom zazrela oslíka.


Input: Ťahal voz dovrchu naložený melónmi.


Input: Vpredu sedel mohutný, ospalo vyzerajúci muž.


Input: Oslík zahol do jednej z ulíc.


Input: Čierna tma ustupovala pred sivastým svetlom.


Input: Priatelia po sebe hlasno pokrikovali.


Input: Flauta hrala zložitú melódiu.


Input: Jazmína sa z čírej radosti zatočila.

Jazmína


Input: Dokázala to!


Input: Utiekla z paláca pred nekonečným zástupom nápadníkov.


Input: Uveličene sa obzerala okolo seba.


Input: Predavači tu núkali všeličo od výmyslu sveta — mosadzný riad, sladké datle i čerstvé ryby.


Input: Usmiala sa na neho .


Input: Vybrala najligotavejšie jabĺčko a podala ho chlapcovi.


Input: “ A teraz mi zaplať!“ zhúkol na Jazmínu predavač.

Jazmínu


Input: “ Zaplať?“


Input: Ach, áno, peniaze.


Input: Čítala o tom v knihách.


Input: Na Jazmínino prekvapenie predavač vytiahol obrovský ostrý dlhý nôž.

Jazmínino


Input: Aladin zle spal.

Aladin


Input: “ Podávajú sa raňajky,“ povedal.


Input: No kým si Aladin stačil odhryznúť, čosi ho zaujalo.

Aladin


Input: Otočil sa a prekvapene sa díval.


Input: Abu sa zamračil.

Abu


Input: Zrazu sa strhol.


Input: Abu sledoval, kam pozerá, a zbadal dievča.

Abu


Input: “ Hraj ako ja,“ zašepkal.


Input: Predavač zdrapil Aladina.

Aladina


Input: “ Ty to dievča poznáš?“


Input: “ Je trochu pomätená, bláznivá.“


Input: “ Vravela, že pozná sultána.“


Input: Kľakla si a uklonila sa Abuovi.

Abuovi


Input: Aladin ju zdvihol.

Aladin


Input: “ Vráťte sa, vy zlodeji!“ hrmel za nimi predavačov zúrivý rev.


Input: Jazmína sa prekvapene poobzerala okolo seba.

Jazmína


Input: “ Ty tu bývaš?“ spýtala sa.


Input: “ Stále by ti hovorili, kam máš ísť a čo si máš obliecť.“


Input: “ Určite je to lepšie ako tu,“ vravel Aladin zahĺbený do vlastných myšlienok.

Aladin


Input: “ Tu si...“


Input: Barbie a Kora

Barbie


Input: V dome im Bibi vysvetlila, čo dáva psíkom jesť a kde majú svoje misky.

Bibi


Input: Barbie a Sandra ju pozorne počúvali.

Barbie

Sandra


Input: Muselo sa mu to stať v noci,“ odvetila Bibi.

Bibi


Input: Čoskoro sa spriatelili a stále vymýšľali nové hry.


Input: Barbie ich s úsmevom sledovala.

Barbie


Input: Chceli si chvíľu odpočinúť.


Input: Zrazu z domu vybehol neznámy muž.


Input: V náručí niesol nákupnú tašku.


Input: Vzápätí za ním s krikom vybehla i Bibina slúžka:“ Zastavte ho.

Bibina


Input: Barbie a Sandra sa zľakli.

Barbie

Sandra


Input: Bežali do domu, aby zistili, či niečo nezmizlo.


Input: Z Bibinej pokladničky sa stratili peniaze.

Bibinej


Input: Hľadali ju všade, vnútri i vonku, ale bezvýsledne.


Input: Napokon sa vybrali do mesta.


Input: Jessie!


Input: Kňučala a ťahala ich k dverám, akoby im chcela niečo dôležité povedať.


Input: Sandra nakukla cez okno dnu.

Sandra


Input: Vyzerajú ako šťastná dvojica!“ zvolala prekvapená Sandra.

Sandra


Input: Netrvalo dlho, a policajti prišli do kaviarne zatknúť zlodeja.


Input: Len čo polícia odišla, dali si Barbie so Sandrou v kaviarni malinovku.

Barbie

Sandrou


Input: Kora tam nebola.


Input: “ Barbie, nevidela si Koru?“ zakričala.

Barbie


Input: Sandra hľadala Koru po dome a Barbie po záhrade.

Sandra

Barbie


Input: Napokon Koru našla.


Input: Rýchlo ju prezrela a zistila, že sa na svet pýtajú šteniatka.


Input: Barbie sa sklonila nad Koou.

Barbie


Input: Po chvíli prišli na svet štyri drobnučké šteniatka.


Input: To je ale prekvapenie, pomyslela si Barbie.

Barbie


Input: Už vedela, na čo ho Barbie potrebuje.

Barbie


Input: Uložia do neho Korine šteniatka.


Input: Ferdo a stonožka Jožka


Input: Keď som sa raz vrátil zo sveta do rodného mraveniska, zhrozil som sa.


Input: Zdvorilo som ho požiadal o silné lano.


Input: Rozčúlil sa, že ho vyrušujem po pracovnom čase.


Input: V lese som krok za krôčikom snoril pod krami a pod kameňmi.


Input: Koho som hľadal?


Input: Veď sa dozviete.


Input: Odtrhol som lesnú jahodu a položil ju ku kamennému prístrešku.


Input: To ju zobudilo.


Input: Kto?


Input: Roztočil som laso a chytil stonožku do slučky.


Input: Ferdo a Lienka v nebezpečenstve


Input: Že ste už o mne počuli?


Input: Dokonca ste ma videli v televízii?


Input: No toto!


Input: A ja som si myslel, že si ma nikto nevšimol.


Input: Rýchlo som jej bežal na pomoc.


Input: Lienka sa držala nad vodou z posledných síl.


Input: Brúsil si na nás zubiská a najradšej by nás zhltol ako malinu.


Input: Neveril som vlastným ušiam.


Input: Čo iné mi ostávalo?


Input: Iba jej skočiť na pomoc!


Input: Dokonca mi na krk uviazala bodkovanú šatku, ktorú odvtedy stále nosím.


Input: Veľmi sa mi páči.


Input: Že sa utopím?


Input: Kdeže!


Input: Uvidíte, nabudúce prídem za vami zas!


Input: Ferdo a koník Chuchlík


Input: Zavolajte Ferda Mravca!


Input: Sľúbil by som jej i modré z neba, keby ho chcela.


Input: Musí byť pohodlný, viem, aby sa v ňom Lienke dobre sedelo a dobre pérovaný, aby nedostala kočovú chorobu.


Input: “ Haló?


Input: Nebežal tadiaľto kôň?“ kričal som na motýle.


Input: “ Nevydeli ste tu nejakého koňa?“ vypytoval som sa chrobákov.


Input: Krútili hlavou.


Input: Až na komára Bzuča.


Input: “ Spomínam si, Ferdo,“ povedal tenkým hláskom.


Input: To bola stopa.