Input: Ur kristen synpunkt framstår äktenskapet som den ideala lösningen eftersom det relativt sett ger den bästa stabiliteten kring det sexuella umgänget.


Input: Rätt framförd aktualiserar en kristen uppfattning om äktenskapet det förpliktande ansvaret i en sexuell förbindelse på samma gång som äktenskapet ger en skyddande ram för denna exklusiva kontakt mellan två människor.


Input: Vi känner f.n. ingen social institution som i dessa avseenden kan ersätta äktenskapet.


Input: En kristen idealmoral med detta innehåll som framförs med full insikt om relativiteten och de skiftande individuella betingelserna på detta område, kommer inte att verka upplösande på sexualmoralen.


Input: Den kommer tvärtom att ge enskilda som lyssnar till en sådan nyanserad information impulser till personlig avgörelse.


Input: Först när människor möter generositet och förtroende för eget ställningstagande, skärps deras eftertanke och ansvarskänsla.


Input: Inget är mer irriterande än när jag får beröm av välvilliga personer för att jag 'hjälper' min fru med att sköta våra barn.


Input: Jag försöker tålmodigt förklara att det inte är fråga om att 'hjälpa till', att man lika gärna kunde berömma min fru för att hon 'hjälper' mig.


Input: Vi ägnar oss lika mycket åt barnen och kan omöjligt komma på en vettig anledning varför vi inte skulle göra det.


Input: Det låter numera nästan förolämpande när man utgår från att min fru ensam sköter barnen: som om jag vore försumlig, inte tyckte om mina barn, inte vore kompetent eller något dylikt oförskämt.


Input: Men det är naturligtvis inte bara tiden med barnen som vi vill dela lika.


Input: Det är också tiden ute, studierna, yrkesarbetet, som vi bägge trivs med.


Input: Varför skulle den ene föredra barn och den andre yrkesarbete?


Input: Som om det vore fråga om alternativ.


Input: De är icke jämförbara storheter, de kompletterar varandra, bägge sakerna känns viktiga för oss och likadelningen är därför det naturliga.


Input: Det är inte fråga om annat än att vi har det bra förspänt för ett sådant arrangemang.


Input: Vi är båda studenter och kan planera vår tid som vi vill.


Input: När vi senare ska ut i förvärvslivet blir det sannolikt mer komplicerat.


Input: Vi kommer att få svårt att få deltidsarbeten och det kommer att bli svårare att pussla ihop vårt tidsschema.


Input: Den ene får kanske ett 'bättre' jobb än den andre.


Input: Men principen om likadelningen av barn och jobb tänker vi hålla fast vid.


Input: Mitt jobb blir givetvis inte mindre viktigt för mig om min fru råkar få ett bättre avlönat och hon lär ju inte bli mindre intresserad av våra barn om hon har högre lön.


Input: Så ser vi det för egen del.


Input: Men principen bakom likadelningen tycker vi äger allmän giltighet även om vi är medvetna om att de praktiska svårigheterna för andra ekonomiskt och utbildningsmässigt sämre lottade och mer 'omaka' par kan vara av en helt annan storleksordning, kanske oöverstigliga.


Input: Men för de flesta är det knappast de ekonomiska hänsynen som är de viktigaste utan de psykologiska, bundenheten vid en traditionell rollfördelning som hämmar männens engagemang i barnavården och kvinnornas i yrkeslivet.


Input: Folk har svårt att välja fritt, om man med valfrihet menar något mer än att välja att falla in i de traditionella rollerna.


Input: Många inbillar sig att de väljer fritt och hänvisar till 'läggning', 'fallenhet' och 'intresse', allt detta som just ofta är ett resultat av en traditionell uppfostran och miljöpåverkan.


Input: Vägen till 'valfriheten' är sannerligen inte lätt och vi behöver all hjälp vi kan få av principerna.


Input: Principen om likadelningen av barntillsynen är i det här fallet en ganska bra utgångspunkt.


Input: Först när den accepterats till fullo kan man börja göra de justeringar som personliga förutsättningar kan påfordra.


Input: Den man som vill emancipera sig måste vara beredd på en hel del problem.


Input: Bl.a. måste han kunna göra sig kvitt diverse traditionell manlig värdighet.


Input: Det kan vara fråga om futiliteter som att bli uppropad som 'fru' på barnavårdscentralen, att bli matroniserad av expediter i babyklädsaffären som välvilligt hjälper en tillrätta och försöker hindra en från att köpa en blå tröja till sin flicka; alla förfrågningar om var ens fru håller hus, alla registreringstillfällen där det inte duger med ens eget namn som målsman utan där det måste vara mammans.


Input: Sådant piggar snarast upp.


Input: Har man tur får man kanske chansen att diskret lägga ut det nya faderskapets evangelium och ge några konkreta bevis på sina ny-faderliga färdigheter.


Input: Jag minns särskilt en gång på barnavårdscentralen då frun bredvid erbjöd sig att byta även på mitt barn.


Input: Jag avböjde vänligt, la in ett extra kol och hade bytt och klätt på Malin innan den hjälpsamma damen hade hunnit halvvägs med sin unge.


Input: Det kändes mycket tillfredsställande.


Input: Ett mindre problem som jag tidvis upplevt och som jag föreställer mig att andra pappor i min situation råkar ut för är misstron till den egna förmågan att 'betyda' lika mycket för barnet som mamman.


Input: Ett tag t.ex. noterade jag nogsamt om Malin var lika glad åt att jag kom hem som när min fru kom och om hon sökte tröst i lika hög grad hos mig som hos min fru.


Input: Jag registrerade utslaget med en känsla av tillfredsställelse eller osäkerhet beroende på om det var till min förmån eller ej.


Input: Det är en sorts svartsjuka och jag tror att det är bra om fruar till nyemanciperade män är medvetna om den sortens överkänslighet.


Input: De kan säkert hjälpa till att mildra effekten av temporära favoriseringar, som man naturligtvis bör vara beredd på.


Input: Det gäller för männen att inte dra några förhastade slutsatser om sitt eget handlag.


Input: Risken är annars att man minskar anspråken på sin pappa-roll och låter mamman ta över ansvaret för t.ex. något så centralt som tröstandet.


Input: Visst måste man också vara beredd på att acceptera att man har olika handlag men att detta givetvis inte alls behöver påverka likadelningen och att kontakten med barnet kan bli mycket intim även om vissa funktioner fylls bättre av mamman (och vice versa, naturligtvis).


Input: Ett synsätt som jag har svårt att acceptera är det som den i könsrollsfrågan för övrigt progressive professor John Lind ger uttryck för i ett inlägg i Hertha (1964:4) där han säger att vi inte får glömma 'barnets rätt till far och mor och till det bästa båda har att ge, var och en efter sina förutsättningar' (Linds egen kursivering).

John Lind

Linds


Input: Han använder detta som ett argument mot en konsekvent tudelning av barnavården som han säger inte får bli 'ett självändamål, där barnet blir ett slagträ i emancipationsstriden'.


Input: Slutsatsen av en sådan tes måste bli att om mamman är bättre på att ta hand om barnet än pappan, barnet har rätt till en större proportion mammavård.


Input: Detta kan jag inte gå med på.


Input: Om pappan inte är i juridisk mening olämplig som barnavårdare och alltså kan fråndömas vårdarskapet så bör han ha lika mycket 'rätt' till barnet som mamman och barnet får lov att hålla tillgodo med honom även om han skulle råka vara lite slarvigare eller lite lynnigare än mamman.


Input: Förhållandet mellan föräldrar och barn är givetvis något mycket mer än vad som ligger i begreppet 'barnavård'.


Input: Det rör sig inte främst om en objektiv behandling av växlande kvalitet som man utsätter barnet för utan om ett ömsesidigt förhållande där föräldrarna har lika mycket att vinna och förlora som barnet.


Input: Om alltså en barnpsykolog är gift med en lokomotivförare så bör inte det faktum att han-barnpsykologen kanske kan leverera en bättre 'vård' i någon objektiv bemärkelse än hon-lokomotivföraren vara utgångspunkten för fördelningen sinsemellan av tiden med barnen.


Input: Det är lika viktigt att bägge får full möjlighet att bygga upp sitt förhållande till barnen.


Input: Förändringar i könsrollnormer och familjemönster


Input: Den form av lagstiftning som undanröjt yttre formella hinder för gifta kvinnors förvärvsarbete har sannolikt gett stöd åt och förstärkt mera yrkesvänliga hustrurollnormer, men man får utgå från en viss eftersläpning av äldre familjeideal med inslag av yrkesfientlighet för kvinnornas del.


Input: De äldre rollmodellerna är seglivade, bl.a. beroende på deras förankring i tidig socialisation.


Input: Det tidigare borgerliga privilegiet att ha hemmavarande hustrur har blivit uppnåeligt för allt fler.


Input: Eftersom de flesta arbeten som står de gifta kvinnorna till buds om de går ut i förvärvsarbete hör till de sämst betalda och minst attraktiva på arbetsmarknaden är detta ideal en realitet än i dag.


Input: Gamla tiders hemmafruideal får näring från den anda av romantiska föreställningar och erotisk könsmystik som förmedlas av stora delar av massmedia.


Input: Denna metafysiska betoning av 'feminina egenskaper och beteenden' innebär indirekt en kvinnoyrkesfientlig inställning.


Input: Den moderna barnpsykologin har klarlagt hur betydelsefull emotionell kontakt är för ett barns harmoniska utveckling - ett behov som det huvudsakligen tillkommit mödrarna att tillfredsställa.


Input: I positiv riktning för kvinnornas yrkesverksamhet verkar den jämställdhet mellan flickor och pojkar som råder inom skolan.


Input: Med det svenska skolväsendets omdaning har följt en stark utbildningsexpansion som förmodligen kommer att ha vittgående konsekvenser för den framtida gestaltningen av relationerna mellan könen.


Input: Familjens isolering


Input: Sociologer har vanligen tolkat den ökade äktenskapsfrekvensen som ett tecken på kärnfamiljens växande betydelse som primärgrupp eftersom samhället saknar alternativa former för samlevnad i varaktiga lojala och stödgivande kollektiv.


Input: Bortsett från familjen och i någon mån arbetsgruppen är det huvudsakligen medlemskap i sekundära grupper, massbildningar, organisationer, tillfälliga bekantskaper och anonyma församlingar som karakteriserar individens kontakter och samvaro med andra.


Input: I den familjesociologiska litteraturen möter man kontroversiella uppfattningar om den lilla, relativt isolerade och i teknisk-ekonomisk mening irrationellt organiserade familjegruppens inflytande på sina medlemmar.


Input: Vid en analys av familjens primärgruppsfunktion har man att skilja på två problemkomplex: å ena sidan familjemedlemmarnas inre relationer och å andra sidan familjemedlemmarnas relationer utåt.


Input: I det första fallet kan man diskutera i vad mån det är en realistisk föreställning att kärnfamiljen mäktar med huvudansvaret - för att inte säga monopolet - att tillfredsställa samtliga sina medlemmars psykologiska behov av sympati, personlig förståelse, uppmuntran och stöd.


Input: Kritiska röster har ifrågasatt om familjerna är kapabla att ge sina medlemmar realistisk ledning och konstruktivt stöd, och om inte deras 'accepterande' av individen främjar resignation och ett undertryckande av produktivt missnöje som kunde ha lett till försök att övervinna svårigheter.


Input: Går familjens behovstillfredsställelse delvis ut på flykt och sentimentalitet, fiktiv självhävdelse, ett avledande av bekymmer till förmån för en slapp anpassning till de befintliga sociala villkoren?


Input: Inom familjeforskningen söker man efter kriterier på mental hälsa, dvs. man försöker fastställa vilka egenskaper man egentligen väntar sig att familjen skall främja hos sina medlemmar.


Input: Därvid har föreslagits följande sex aspekter på 'medmänskliga dugligheter': hälsa, intelligens, kontakt- och inlevelseförmåga, självständighet och självkänsla, omdöme och skapande förmåga.


Input: I den utsträckning familjen hos sina olika medlemmar stärker och utvecklar de drag som räknats upp ovan anses den fylla en positiv primärgruppfunktion.


Input: I det andra fallet kan man fråga sig om inte den terapeutiska synen på familjen har sin grund i en underförstådd negativ uppfattning av samhället utanför den egna privata kretsen.


Input: Man tillskriver familjen nya botande och kurativa funktioner i en hård värld av stora anonyma sociala enheter med vilken individen inte förmår uppleva meningsfulla relationer.


Input: Sociologer har också uttryckt farhågor för att banden av kontakter och verksamhet mellan familjen och övriga samhällsinstitutioner är för svaga.


Input: Det har hävdats att genom släkt- och generationsbandens upplösning har individens upplevelse av organiskt socialt sammanhang gått förlorad.


Input: Därför menar man att familjens uppgift i ett ogästvänligt samhälle inte i första hand går ut på att garantera individuell känslotillfredsställelse utan att själva samhörighetsbehovet är den främsta solidaritetsfaktorn.


Input: Enligt detta resonemang karakteriseras det kapitalistiskt industriella samhället varken av individuell eller klassegoism utan av familje-egoism.


Input: En familje-egoism som bl.a. innebär att familjen vänder samhället ryggen, indifferent till dess sociala och politiska problematik, upptagen av att erövra en plats i solen åt sina egna medlemmar.


Input: Det förtjänar att understrykas att den bild av familjen som kan sägas vara den officiella och därvid den som samhället grundar sin familjepolitik på är den isolerade terapeutiska lilla gruppen.


Input: Anslutning till den terapeutiskt dominerande familjesynen med dess latenta misstro mot det allmänna och gemenskaper utanför hemmet, respektive anslutning till kritiken av önskvärdheten att överbrygga familjens isolering från övriga samhällsinstitutioner och att på flera områden aktivera och dra in familjemedlemmarna i politisk, social och produktiv verksamhet lägger grunden för helt olika moraliska valsituationer och rollideal för familjerna.


Input: Om kvinnorna även i fortsättningen inriktas på familjens primärgruppsliv, om de i samband med att barnen är små för en avsevärd tid helt håller sig borta från sitt yrke och sin karriär och om olikheten mellan hemmets primärgruppsliv och yrkeslivets sekundärgruppsliv ytterligare skärps, så skapas överlag svårigheter för kvinnorna i deras anpassning till förvärvslivet och deras återgång efter den aktiva moderskapsperioden försvåras.


Input: Men den förändrade gruppstrukturen har också en annan effekt som kan öka motivet för de gifta kvinnorna att ta förvärvsarbete.


Input: Genom att avbryta yrkeskarriären förlorar kvinnan kontakten med arbetsgruppen och andra sekundära grupprelationer och riskerar att hämmas i sin utveckling i en ålder då människors liv i regel är som mest expansivt.


Input: Frågan är om den gifta kvinnan kommer att finna sig till rätta med den isolerade hemmafrurollen som är särskilt påtaglig i de moderna stads- och förortssamhällena.


Input: Syftet med äktenskapet


Input: Säger bibeln uttryckligen något om, varför eller rättare: vartill en man och en kvinna skall förenas i äktenskapet?


Input: Vilket är, enligt bibeln, syftet med det äktenskapliga samlivet?


Input: Sedan det berättats, hur Gud skapat människan till sin avbild, till man och kvinna, heter det:

Gud


Input: 'Och Gud välsignade dem; Gud sade till dem:

Gud

Gud


Input: 'Varen fruktsamma och föröken eder och uppfyllen jorden ...'' 1


Input: 1 Mos. 1:28.


Input: I Svenska kyrkans vigselritual formuleras detta i två ord:

Svenska kyrkans


Input: Äktenskapet är av Gud stiftat till 'samhällets bestånd'.

Gud


Input: Sedan det sålunda fastslagits, att stiftelsen är Guds, anges dess syfte vara samhällets bestånd.

Guds


Input: Kort.


Input: Realistiskt.


Input: Bibliskt.


Input: Ty när Gud uttryckligen uppmanar det första människoparet att vara 'fruktsamma', är äktenskapets förstahandssyfte tydligt angivet: det sexuella samlivet skall leda till, att nya individer föds.

Gud


Input: Man och kvinna blir därigenom insatta i Guds fortsatta skapelseakt: att låta samhället bestå därigenom att nya människor oupphörligen föds.

Guds


Input: Vilket annat syfte med äktenskapets stiftelse som härutöver än kan anges, blir hur som helst ett andrahandssyfte.


Input: Å andra sidan följer härav, att där viljan till och längtan efter att 'vara fruktsamma' inte finns hos två makar, är det inte längre tal om ett äktenskap på biblisk grund.


Input: Då har man kommit vid sidan om äktenskapets enligt bibeln primära 2 2 Primära = första. syfte.


Input: Kraftfullt har Martin Luther i Stora Katekesen utlagt detta:

Martin Luther


Input: Gud vill, att det äktenskapliga ståndet 'av oss hedras, anses och aktas såsom ett gudomligt, saligt stånd, emedan han har stiftat detsamma före alla andra stånd och fördenskull - såsom uppenbart är - skapat man och kvinna på olika vis, icke till okyskhet, utan för att de skulle hålla samman, vara fruktsamma, föda barn, försörja och uppfostra dem till Guds ära ...

Gud

Guds


Input: Ty det ligger för Gud all makt uppå, att man uppfostrar barn, som äro samhället till gagn och främja Guds kunskap, ett saligt liv och alla dygder, så att ondskan och djävulen bekämpas'. 1

Gud

Guds


Input: 1 SKB, sid. 240.


Input: Fruktsamheten, barnafödandet och barnuppfostrandet är alltså äktenskapets primära syftning.


Input: I gamla s.k. ortodoxa 2 2 Ortodox = renlärig. läroframställningar om äktenskapet brukar dessutom tre andra syften anges, tillsammans alltså fyra syften: 1. släktets förökelse 2. inbördes hjälp 3. undvikande av otukt 4. möjliggörande av en kristen kyrka 3


Input: 3 NTU III, sid. 1257.


Input: Av dessa syften är det (förutom det primära syftet med släktets förökelse) undvikandet av otukt, som kanske tilldragit sig den största uppmärksamheten i tidigare framställningar om äktenskapet.


Input: I vår tid är det nog däremot inte vanligt, att man vid äktenskapets ingående säger sig - och andra:


Input: 'Jag gifter mig för att undgå otukt.'


Input: Och dock är denna motivering för äktenskapet helt biblisk.


Input: I sina 'råd och föreskrifter angående äktenskap och ogift stånd m.m. ' i det första brevet till korintierna, kap. 7, utvecklar aposteln Paulus noggrant denna tankegång.

Paulus


Input: Den tysta förutsättning han bygger på, är denna, att det existerar en naturlig dragning mellan man och kvinna, ja, mellan varje man och kvinna.


Input: Själva denna böjelse, denna dragning mellan könen till varandra är icke i sig själv felaktig eller syndig.


Input: Felaktig och syndig blir dragningen, när den i tanke, ord och handling leder till sexuella förbindelser vid sidan om de av Gud i äktenskapet stadfästa.

Gud


Input: Det är i detta sammanhang som aposteln Paulus yttrar sitt berömda:

Paulus


Input: 'Men för att undgå otuktssynder må var man hava sin egen hustru, och var kvinna sin egen man.' 1


Input: 1 I Kor. 7:2.


Input: Lägg märke till: för att.


Input: Härmed är sagt, att i varje fall ett av äktenskapets syften är detta: undvikandet av otuktssynder.


Input: På samma tema har Martin Luther ofta spunnit.

Martin Luther


Input: Han skriver:


Input: 'Ty där naturen har sitt lopp, sådan Gud har danat den, är det icke möjligt att utanför äktenskapet förbliva kysk, ty kött och blod förbliva kött och blod, och den naturliga böjelsen och retelsen går, utan att man kan undanröja eller hindra den, sin gång, såsom var man ser och känner.

Gud


Input: För att det därför skulle vara lättare att i någon mån (sic!) undvika okyskhet, har också Gud befallt det äkta ståndet, på det var och en må hava sin beskärda del och låta nöja sig därmed, ehuruväl härvid även Guds nåd är nödvändig, för att också hjärtat må bevaras kyskt.' 2

Gud

Guds


Input: 2 SKB, s. 421.


Input: Frågar man sedan, vilket djupare syfte som äktenskapet kan få för den, som lever i Kristi tro, blir svaret: att på äktenskapets begränsade område söka leva ut något av Kristi kärlek gentemot den andra parten i äktenskapet.

Kristi

Kristi


Input: Denna Kristi kärlek är nu raka motsatsen till vad som i vår tid gemenligen går under namnet kärlek: man tycker om och 'älskar' det som är vackert, tilldragande, sexuellt upphetsande, i alla betydelser älskvärt.

Kristi


Input: Den sortens numrerade kärlek är ju bara en förlängd egenkärlek: det är sig själv, sina egna önskningar man älskar i den andra.


Input: Jesus Kristus älskade icke människor i den meningen, att han sökte sitt.

Jesus Kristus


Input: Han sökte till hundra procent deras.


Input: Intill korsets död.


Input: Kärlek i samma riktning vill nu en kristen söka praktisera innanför sitt äktenskap, därtill ledd just av sin personliga erfarenhet av Kristi kärlek.

Kristi


Input: Däremot kan man i princip vara en aning frågande inför sådana formuleringar av syftet med ett bibliskt äktenskap som att 'förverkliga sig själv' o.s.v. .


Input: Självet, jaget, mitt innersta är, fortfarande enligt bibeln, aldrig av den arten, att det bör förverkligas och ges självständig ställning.


Input: Eftersom varje fiber i mitt 'själv', i mitt 'jag' är märkt av syndafallet, blir varje allvarligt självförverkligande motsatsen till kärlek.


Input: Det är i stället i den mån, som Kristi kärlek får prägla jaget, som kärleken mellan man och kvinna kan förverkligas.

Kristi


Input: Jag erkänner därför, att jag har svårt att följa tankegången hos Göta och Ludvig Jönsson i detta stycke:

Göta

Ludvig Jönsson


Input: 'Kärleken får aldrig utestänga självständigheten.


Input: Men alltför ofta låste vi in varandras möjligheter i stället för att förlösa varandras särarter.


Input: Det är frestande nog att gömma undan det som riktigt är jag själv under den andres dominans.' 1


Input: 1 Jönsson a. a., sid. 29.

Jönsson


Input: 'Det som riktigt är jag själv' - o hemska verklighet! - skall, enligt bibelns lära om kärlek, varken blomma ut i någon sorts självständighet eller gömmas under någon annans dominans.


Input: Ty enligt bibeln rör det sig aldrig bara om två människoviljor, som ömsom skall självständigförklaras, ömsom kuvas under varandra.


Input: Det rör sig om Guds goda vilja och människors förvända.

Guds


Input: Syftet med äktenskapet kan alltså enligt bibeln aldrig vara att 'förverkliga sig själv' eller vara medel till att någon annan kan 'förverkliga sig själv'.


Input: Syftet med äktenskapet enligt bibeln och luthersk katekestradition blir, för att sammanfatta: 1. förökelsen av människosläktet 2. motverkandet av otukt 3. utlevandet av genuint kristen kärlek 'såsom Kristus har älskat'

Kristus


Input: Det kristna äktenskapet


Input: Vad är ett äktenskap?


Input: När man i den kristna etikens sammanhang talar om äktenskapet, avser man den samlevnadsform mellan man och kvinna, som ingåtts frivilligt och offentligt, och som i princip är avsedd att vara livsvaraktig.


Input: Däremot är det inte alls frågor om 'privilegier' som omgärdar denna samlevnadsform från samhällets sida eller könsroller eller liknande saker som är i blickfältet.


Input: Allt detta är sekundära frågor.


Input: Varför ges nu äktenskapet denna framträdande roll i en kristen sexualetik?


Input: Ja, först och främst är ju detta - sett i ett globalt och historiskt perspektiv - ingalunda något särskilt karakteristiskt för kristendomen.


Input: Äktenskapets former och villkor har skiftat i betydande grad i olika kulturer, men det har så långt vi ser bakåt i historisk tid varit den traditionella formen för sexuell samlevnad.


Input: Varför det i kristen etik har behållit en sådan huvudroll - skälen till det ligger redan redovisade i vad som tidigare sagts:' Vad nu Gud har sammanfogat ...'

Gud


Input: I framställningar av äktenskapsetik på lutherskt område brukar det ofta påminnas om att Luther ansåg äktenskapet vara 'ett världsligt ting'.


Input: Det betyder att det är en allmänmänsklig samlevnadsform, som inte i och för sig har något kristet i sig.


Input: Det betyder också att det inte är kyrkan som på något sätt skapar äktenskapet, det gör i stället de båda makarna själva.


Input: Nu kan man emellertid inte som vi skall se ge en någorlunda fullständig framställning av vad äktenskapet är för något från kristen synpunkt utan att komma till värderingsfrågor som ingalunda - t.ex. i vårt land idag - kan anses vara 'allmänmänskliga'.


Input: Här visar sig tvärtom 'andligt' och 'världsligt' vara nära sammanfogat.


Input: Naturligtvis har tanken på makarnas gemensamma ansvar för barnen varit en betydande faktor, när kyrkan slagit vakt om äktenskapet.


Input: Men äktenskapets värde kan inte begränsas till detta, det vore att ge en pragmatisk motivering som vore alldeles för ytlig.


Input: Även om vi tänker oss någon sorts social utopi, där samhället övertagit hela ansvaret för avkomman - och den utopin förespeglade t.ex. någon debattör i trolöshetsdebatten för en del år sen - så skulle detta inte upphäva äktenskapets ställning i kristen etik.


Input: Vi har här en sorts parallell till vad vi tidigare sade om preventivmedlens betydelse för en eventuell omvärdering av sexuellt samliv.


Input: Det är överhuvud aldrig självklart i etiken vilka nya värderingar som kan följa från ett förändrat faktaläge, och i bägge dessa frågor finns det anledning att undvika en förenklad tolkning av den kristna ståndpunkten.


Input: Vad konstituerar äktenskapet?


Input: Vad är det nu som konstituerar äktenskapet?


Input: Det är en fråga som uppkommer t.ex. när man diskuterar de föräktenskapliga förbindelserna.


Input: Här förekommer ibland från kristet håll en sorts förment bibeltrohet, som saknar grund helt enkelt därför att detta är en fråga som inte berörs i Nya testamentet.


Input: En fullständig utredning av den här frågan skulle leda till en omständlig historisk expose, som skulle visa hur förskjutningar här har förekommit.


Input: Den s.k. trolovningens roll har t.ex. växlat.


Input: Men det finns ingen anledning att fördjupa sig i de frågorna.


Input: Vad man allmänt kan konstatera är att det är två faktorer som alltid haft en central funktion: makarnas frivilliga samtycke och offentligheten vid avgivandet av det här samtycket.


Input: De olika kristna konfessionerna skiljer sig här åt en del, eftersom ju Katolska kyrkan betraktar äktenskapet som ett sakrament.


Input: Även där är det dock de båda makarna som har huvudrollen, inte prästen.


Input: Det är helt klart att vi här har en fråga, där man kan tänka sig skiftande praxis i olika samhällssystem, och där dessa skiftningar inte i och för sig behöver tillmätas någon etisk relevans.


Input: Från kristen synpunkt är t.ex. en borgerlig vigsel fullt lika giltig som en kyrklig.


Input: Men det är svårt att se hur man skulle kunna komma ifrån de två nämnda principernas betydelse för ett ordinärt äktenskap: konsensusförklaring och offentligheten.


Input: Samtidigt är det ju klart att ett samlag har etisk relevans för denna enhet mellan man och kvinna, men det kan inte ensamt anses konstituera ett äktenskap.


Input: Här bör alltså rent terminologiskt gränsen dras mellan föräktenskapliga och äktenskapliga förbindelser.


Input: Utifrån vad som tidigare sagts är det rätt klart hur kristen etik då måste ställa sig till föräktenskapligt samliv.


Input: Det är omöjligt att se hur man - utan att riva upp grundvalarna för denna etik - skulle kunna säga ett okvalificerat ja till sådana förbindelser.


Input: Enkelt uttryckt - och för tillfället med bortseende från alla komplikationer - måste uppmaningen från kristet håll till två människor, som vet att de vill hålla ihop, bli: gift er!


Input: Den uppmaningen - gift er! - har många sidor som det finns anledning att kort beröra.


Input: Först och främst är det för den kristna etiken nödvändigt att sociala hinder av olika slag mot giftermål bryts ner, effektivt och obönhörligt.


Input: Vi har här en parallell till abortfrågans ställning i kristen etik.


Input: Också där måste denna etik leda till klara sociala konsekvenser: bostäder, hjälp till mödrar, kort sagt social välfärd också för det väntade barnet.


Input: I frågan om äktenskapet på samma sätt: bostäder, undanröjande av ekonomiska och andra hinder.


Input: Till det som måste bort - och där har vi väl numera hunnit rätt långt - hör naturligtvis alla 'måste' kring ett äktenskaps ingående.


Input: Trohetskravets innebörd


Input: En vanlig och allvarlig invändning mot denna uppmaning till unga människor att gifta sig är, att den bortser från det orimliga i att människor skall lova varann trohet för hela livet, när de kanske inte alls är beredda till det.


Input: Detta är en fråga som det finns all anledning att begrunda, och som för oss mot centrum av den kristna etiken.


Input: Utan tvekan finns det rader av fall där man inte är beredd till denna trohetsförklaring.


Input: Man har helt enkelt inte tänkt sig någon större varaktighet i förbindelsen.


Input: Eller man tror innerst inne inte att förbindelsen skall hålla.


Input: Eller man gifter sig bara för ett barns skull - något som är mindre vanligt nu än förr, men som inte minst från kristen synpunkt måste anses orimligt.


Input: Ett tidigare felsteg avhjälps inte av ett nytt.


Input: Slutligen finns det säkert många människor, som aldrig blir beredda till att avge en sådan här trohetsförklaring för hela livet, och som om de gör det egentligen bara hycklar.


Input: Det är väsentligt att dessa ting diskuteras öppet.


Input: Här visar det sig nämligen kort sagt, att kristen etik inte alls lämpar sig för att utan vidare göras till en allmän samhällelig etik.


Input: Så enkelt är det inte med Jesu enkla lära!


Input: Det här har uppenbara konsekvenser t.ex. för skolans etiska fostran, vilket vi skall diskutera senare.


Input: Men vad som här är viktigt att fastslå är, att ett äktenskapligt trohetslöfte självklart inte kan isoleras från en människas hela livssyn.


Input: Hur man uppfattar ett sådant löfte och vad man menar med det beror förstås på personligheten, värderingarna, attityden till motgångar, motpartens inställning, beredskapen till offer osv.


Input: Man kan aldrig offra utan att ha motiv för detta som man upplever som fullvärdiga.


Input: Sådana motiv ges i en kristen livssyn, men den som säger nej till denna har naturligtvis ingen glädje av dessa motiv.


Input: Det är dessa saker som öppet måste redovisas.


Input: Däremot är det ett orimligt krav på den kristna etiken, att denna skulle uppge trohetsaspekten därför att den inte är allmänt gångbar.


Input: Konkreta konsekvenser av detta blir alltså inte att man skall frisera den kristna ståndpunkten så att den blir allmänt acceptabel, utan att det är ett kristet intresse att alla de som inte accepterar de kristna villkoren istället skall ingå sitt äktenskap på egna premisser.


Input: Det betyder rimligen ofta borgerlig vigsel istället för kyrklig.


Input: En realistisk sexuell rådgivning


Input: Kyrkan har all anledning att tala öppet och realistiskt både om sex och om äktenskap, och i det avseendet är mycket vunnet när man i vår tid avskaffat allt smussel.


Input: Till realismen hör naturligtvis att tala om äktenskapets alla svårigheter, att skoningslöst förfölja den romantik som sprider ut att allt var lycka och frid, när de bara fick varann.


Input: Till öppenheten hör rådgivningen i alla samlevnadsfrågor, sociala, psykologiska och rent sexuella.


Input: Kyrkan måste erkänna värdet av också den rent sexuella rådgivningen, eftersom den uppenbart har en stor betydelse för äktenskapens hållbarhet och lycka.


Input: Dock är det samtidigt begripligt om kristna blir misstänksamma mot en del sådan rådgivning, eftersom man i sådana och liknande sammanhang - som tidigare antytts - ofta oklart sammanblandar fakta och värderingar.


Input: Till realismen hör att i själavården ta hänsyn till t.ex. frånskildas och änkors / änklingars rent sexuella nöd.


Input: Denna bör ofta vara stor, eftersom människor utbildar vanor och därmed behov.


Input: Men fråga är om inte en viss viktorianism här finns kvar på sina håll bland kristna människor - på så sätt att man inte låtsas om att detta kan vara stora problem för dem som är eller blivit ensamma.


Input: Hur problemen konkret skall lösas är det orimligt att här försöka utreda, eftersom villkoren är så skiftande.


Input: Det är en uppgift för den enskilda själavårdaren att ta sig an.


Input: En livsåskådningsmässig motsättning


Input: Den kristna äktenskapsetiken framstår säkert för många människor idag som djupt konservativ och olustig.


Input: Det torde vara ett tecken på en reell livsåskådningsmässig motsättning i vår tid, en motsättning som det i och för sig inte finns någon anledning att dölja.


Input: Här står olika människouppfattningar och livsideal mot varann.


Input: Från kristen synpunkt är ett äktenskap en av de mest genomgripande satsningar en människa kan göra, och den kristna etiken är såtillvida optimistisk i sin människosyn, att den tror att människor har mycket stora möjligheter att växa samman och anpassa sig till varann om de uppriktigt önskar göra det.


Input: Det är ett ideal som innebär att motsättningar och olikheter som uppstår inom ett äktenskap skall bli något som driver till fördjupad mognad, inbördes respekt och inbördes berikande.


Input: Detta är ett utmålande av ett ideal, inte något som skall vara ett hån mot dem, för vilka svårigheterna blir oöverstigliga.


Input: Två viktiga ting är att säga om svårigheter i äktenskap: dels måste i kristen etik förlåtelsen alltid hållas vid liv som en vital tillgång, dels måste vi självklart räkna med att situationen i ett äktenskap kan bli outhärdlig - av en mängd olika skäl, som inte här kan uppräknas.


Input: Då måste skilsmässan finnas, men också då finns förlåtelsen.


Input: Betonandet av troheten och av förlåtelsen i den kristna äktenskapssynen ger åt denna en sådan karaktär, att man har allt skäl att hävda att den människa som accepterar premisserna för den kristna etiken i denna också kan finna den djupaste humanitet - i betydelsen realism, omtanke, hjälp.


Input: Jämställdhet mellan könen innebär att fäder och mödrar har samma privilegium och skyldighet att ta hand om sina barn.


Input: För männen innebär detta en fördel i så måtto att de får möjlighet till djupare och rikare kontakt med barnen, för kvinnorna att de inte ensamma behöver ta ansvaret för barnens uppfostran och att de endast behöver göra kortare avbrott i sitt yrkesarbete.


Input: För barnen är det en mycket stor fördel om de får kontakt med bägge sina föräldrar.


Input: Flickan får därigenom en mer positiv inställning till och större förståelse för det motsatta könet och pojken får en bra manlig identifiering.


Input: Om man förutsätter att fäder skall ta hand om barnen i samma utsträckning som mödrar, kommer det också att bli lättare för pojkar att välja vårdyrken såsom barnsköterskor och förskollärare.


Input: Detta kommer i sin tur att underlätta den manliga identifieringen hos pojkar, vars fäder inte bor i hemmet, genom att de då i stället kan få manlig personal som vårdare på daghem och lekskola att identifiera sig med.


Input: Det är typiskt för de könsrollsföreställningar som nu råder i vårt samhälle, att debatten om hur föräldrarnas förvärvsarbete påverkar barnen har kommit att gälla moderns förvärvsarbete, medan ingen har anklagat fäderna för att försumma sina barn då de förvärvsarbetar.


Input: Man förebrår inte ens de fäder som har 'extraknäck' och nästan aldrig träffar sina barn.


Input: I många familjer är det självklart att om familjen behöver extra inkomster så skall fadern arbeta på övertid hellre än att modern skall förvärvsarbeta.


Input: Eftersom man har utgått från den traditionella familjeformen finns det en del forskning om effekterna av att skilja barn från deras mor, men så gott som ingen om effekterna av att skilja dem från deras far.


Input: I den aktuella debatten om förvärvsarbetande mödrar tar man alltför ofta till helt osakliga argument för att förfäkta den egna åsikten.


Input: Man generaliserar friskt utifrån enstaka fall och tar till moraliserande brösttoner.


Input: De som talar 'för' hemmamamman beskriver daghems- och nyckelbarnen som de presumtiva kunderna i våra fängelser.


Input: De som försvarar de förvärvsarbetande mödrarna ser i stället dessa kvinnors barn som mer ansvarsfulla, lyckligare och självständigare än hemmamammans, som blir överbeskyddade och osäkra.


Input: Också bland barnpsykiater, barnläkare och barnpsykologer har skadeverkningarna av att skilja småbarn från deras mor för längre eller kortare tid varit föremål för livlig forskning och debatt, utan att man hittills kommit fram till klara resultat.


Input: År 1951 gjorde den engelske läkaren J. Bowlby för WHO:s räkning en sammanställning av dittills gjorda undersökningar över hur späda och små barn, som för någon tid helt skilts från sin mor, utvecklas.

J. Bowlby

WHO:s


Input: Resultatet var skrämmande.


Input: Det visade sig att dessa barn kom att sakna förmåga till verklig känsloanknytning, de blev oförmögna till inlevelse i andra människor, till att verkligen tycka om någon.


Input: Rätt snart fick Bowlby emellertid delvis revidera sina åsikter.

Bowlby


Input: Man fann att det inte var skilsmässan i och för sig som skadade barnen, utan att det berodde på att barnen inte fick någon modersersättare.


Input: När Bowlby skriver 'mamma', så menar han med detta inte bara den som sköter om barnets rent fysiska behov utan också den som tillfredsställer barnets behov av värme och psykisk stimulans - funktioner som vi slentrianmässigt kommit att tillföra kvinnan i hennes roll som mor.

Bowlby


Input: Att barn under sina första år behöver en intim, vänligt stämd kontakt med vuxenvärlden tycks stå utom allt tvivel.


Input: Men det är ingenting som säger - och knappast någon seriös modern forskare som sagt - att 1. det måste vara modern, som står för kontakten, 2. det måste vara bara en person, som vårdar barnet, 3. att den eller de som vårdar barnet behöver fungera oavbrutet under dygnets 24 timmar.


Input: Det är här som diskussionen kört fast.


Input: Att små barn inte skulle kunna ta emot och ge värme till flera personer, om dessa bara uppfyller kravet att vara igenkända och älskade av barnen, finns det inga vetenskapliga belägg för.


Input: Det har väl i århundraden varit så - och är väl fortfarande i många kulturer - att fäder, far- och mormödrar, andra släktingar och tjänstefolk fyllt en del av den roll man ibland i vår kultur kommit att helt tilldela mödrarna.


Input: Att stödja sig på barnets behov att ha samma dagliga vårdare under de tidigaste barnaåren och därav dra slutsatsen att mamma a priori måste vara hemma hos barnet hela dagarna, är med utgångspunkt av vad som ovan sagts helt absurt.


Input: Undersökningar, som gjorts om verkningarna på barnen av föräldrarnas förvärvsarbete, visar att det inte är bortovaron i och för sig som påverkar barnen.


Input: Man måste ta hänsyn dels till föräldrarnas motivering för sitt ställningstagande, dels till deras möjligheter att ordna för barnen under den tid som de eventuellt skulle vara skilda från dem.


Input: Man måste också ta hänsyn till barnets ålder och utvecklingsnivå, föräldrarnas inställning till kvinnors förvärvsarbete och inte minst till deras förmåga att tillfredsställa barnets behov under den tid de under alla förhållanden är tillsammans.


Input: Hittills har man i diskussionen kring kollektiv uppfostran mest talat om vilka risker en sådan uppfostran kan medföra.


Input: Vilka risker man tar genom att inte låta barnen i tid komma ut bland andra barn, därom talas det mycket litet och forskas ännu mindre.


Input: I vilken ålder lär man sig lättast att arbeta i grupp, att vänta på sin tur, att samsas om leksaker osv?


Input: Här i landet låter vi oftast våra barn vänta till 6 eller rent av till 7 års ålder innan de får dessa erfarenheter.


Input: Från Israel vet vi att barnen klarar det bra redan i 3-årsåldern.


Input: Också i småskoleåldern behöver barnen en vuxenkontakt efter skolan, ett behov som nog kan täckas lika bra av ett fritidshem som av någon vuxen i hemmet.


Input: Ser man nu till föräldrarnas behov så behöver det inte råda något motsatsförhållande där, vilken väg de än väljer, om samhället skapar former för att ta hand om barnen som är friare och smidigare än de vi nu har.


Input: Det är möjligt att det kommer att visa sig vara bäst att slå ihop daghem och lekskolor och låta samma institution ha hand om flera barngrupper, som stannar olika länge alltefter skiftande behov.


Input: En del daghem måste kunna ha öppet på kvällarna för skift- eller kvällsarbetande föräldrar.


Input: Kåren av barnvårdarinnor, som kan ta hand om sjuka barn i hemmet och som eventuellt kan vara barnvakt på kvällarna och enstaka nätter, måste utökas.


Input: Arbetsmarknaden måste också visa mer förståelse för att sjukdom och annat med barnen förknippat kan medföra nödvändig bortovaro från arbetet för såväl män som kvinnor.


Input: Mer ekonomisk hjälp åt den som vill sköta barnen själv måste också ges.


Input: Sett ur barnens synpunkt vore det önskvärt med fler deltidstjänster för småbarnsföräldrar.


Input: Så som samhället nu är inrättat är det svårare att få kvalificerat arbete om man vill ha deltidstjänst.


Input: Nackdelarna för barnen med föräldrarnas heltidsarbete kunde emellertid minskas om det byggdes flera servicehus eller man på annat sätt hjälpte föräldrarna att ha råd att rationalisera hemarbetet så att de verkligen finge tid att ägna sig åt barnen efter arbetsdagens slut.


Input: Båda föräldrarna skulle också ha möjlighet till arbetstidsförkortning om de så vill medan barnen är små.


Input: Även den förälder som väljer att stanna hemma under barnens första år har ett legitimt behov av att då och då få avkoppling från barnen och borde inte behöva släpa med sig barnen till tandläkare, hårfrisörska etc.


Input: Det vore säkert mentalhygieniskt värdefullt om varje förälder som ägnar sig åt barnavård på heltid kunde få hjälp med barnpassning åtminstone några timmar i veckan.


Input: Men så länge det råder brist på daghemsplatser måste de förvärvsarbetande föräldrarnas barn komma i första hand.


Input: Både för barnen och för deras föräldrar är det viktigt att föräldrarna får möjlighet att välja den livsform som de trivs bäst med.