Ljudi me pitaju, šta je tako posebno u mom mentorstvu što je Malalu učinilo tako odvažnom i tako hrabrom, glasnom i razboritom?

Ljudi me pitaju šta je posebno u mom mentorstvu što je napravilo Malalu tako hrabrom, tako odvažnom, glasnom i pribranom?


(Aplauz) Hvala. Mnogo vam hvala. Hvala. (Aplauz)

(Aplauz) Hvala. Hvala vam mnogo. Hvala. (Aplauz)


Postaviću publici pitanje: da li ste ikad slagali kad ste bili dete?

Pitanje za publiku: Da li ste lagali kad ste bili dete?


Ako jeste, možete li, molim vas, da podignete ruke?


Opa! Ovo je najiskrenija grupa ljudi koju sam ikad upoznao.

Vau! Ovo je najiskrenija grupa ljudi koju sam ikada sreo.


(Smeh) Dakle, proteklih 20 godina sam izučavao kako deca uče da govore laži.

(Smeh) Poslednjih 20 godina sam, proučavao kako deca uče da lažu.


A danas ću da podelim sa vama neka od otkrića do kojih smo došli.

I danas ću podeliti sa vama neka od saznanja koja smo otkrili.


Ali za početak ću da vam ispričam priču g. Ričarda Mesine, koji je moj prijatelj i direktor osnovne škole.

Ali za početak, ispričaću vam priču gospodina Ričarda Mesina, koji je moj prijatelj i direktor u jednoj osnovnoj školi.


Sagovornik je rekao: "" G. Mesina, moj sin Džoni neće doći u školu danas jer je bolestan. "" G. Mesina je pitao: "Izvinite, s kim razgovaram?"

Pozivatelj je rekao, "" G. Mesina, moj sin Džoni neće doći u školu danas zato što je bolestan. "" G. Messina pita, "Molim vas, recite ko je to."


A sagovornik je rekao: "Ja sam moj otac."


(Smeh) Dakle, ova priča - (Smeh) savršeno spaja tri uobičajena verovanja koja imamo o deci i laganju.

(Smeh) Tako ova priča — (Smeh) sumira veoma lepo tri česta ubeđenja koja imamo o deci i laganju.


Pod jedan: deca tek počinju da lažu nakon polaska u osnovnu školu.

Jedan, deca lažu samo nakon što pođu u osnovnu školu.


Mi odrasli možemo lako da prepoznamo njihove laži.

Mi odrasli možemo lako otkriti njihove laži.


I tri: ako deca lažu u veoma ranom uzrastu, mora da imaju neku karakternu manu i da će ostati patološki lažovi do kraja života.

I tri, ako deca lažu od malih nogu, mora da imaju neku karakternu manu, i postaće patološki lažovi kad odrastu.


Pa, ispostavlja se da su sva tri verovanja pogrešna.

Pa, ispada da sva tri navedena ubeđenja su pogrešna.


Igrali smo igre pogađanja s decom širom sveta.

Igrali smo igre pogađanja sa decom širom sveta.


Dakle, u ovoj igri, tražili smo od dece da pogode brojeve na kartama.

U ovoj igri pitali smo decu da pogode brojeve na kartama.


A mi im kažemo da ako pobede u igri, dobiće veliku nagradu.

I kada im kažemo da ako pobede, dobiće veliku nagradu.


Ali u sred igre, izvinimo se i napustimo prostoriju.

Ali u sred igre, pod nekim izgovorom napustimo sobu.


A pre nego što napustimo prostoriju, kažemo im da ne vire u karte.

I pre nego što odemo, kažemo im da ne vire u karte.


Naravno, imamo skrivene kamere u prostoriji koje prate svaki njihov pokret.

Naravno, mi imamo skrivene kamere u sobi i posmatramo svaki njihov pokret.


Jer je žudnja da pobede u igri tako snažna, više od 90 procenata dece će virnuti, čim napustimo prostoriju.

Pošto je želja za pobedom u igri tako jaka, više od 90 procenata dece će viriti čim napustimo sobu.


(Smeh) Ključno pitanje je: kad se vratimo i upitamo decu da li su virila, da li će deca koja su virila priznati ili će lagati o svom prestupu?

(smeh) Osnovno pitanje je: Kada se vratimo i pitamo decu da li su ili nisu virili, da li će deca koja su virila priznati ili lagati o svom prestupu.


Otkrili smo da bez obzira na rod, državu, religiju, u dvogodišnjem uzrastu 30 procenata njih slaže, 70 procenata kaže istinu o svom prestupu.

Saznali smo da bez obzira na pol, zemlju, religiju, sa dve godine starosti 30 posto laže, 70 posto kaže istinu o svom prestupu.


U trogodišnjem uzrastu, 50 procenata slaže, a 50 procenata kaže istinu.

Sa tri godine starosti 50 posto laže, 50 posto kaže istinu.


U četvorogodišnjem uzrastu, više od 80 procenata slaže.

Sa četiri godine, više od 80 posto laže.


A nakon četvrte godine većina dece laže.

A posle četiri pune godine, većina dece laže.


Tako da kao što vidite, laganje je tipičan deo razvoja.


A neka deca počinju da lažu još u uzrastu od dve godine.

I neka deca počinju da lažu već sa dve godine života.


Sad, pogledajmo pažljivije decu mlađeg uzrasta.

Ajde sada da pogledamo izbliza mlađu decu.


U kulinarstvu su vam potrebni dobri sastojci da biste spremili dobru hranu.

Prilikom kuvanja, trebaju vam dobri sastojci da biste napravili dobru hranu.


Za svako dobro laganje su potrebna dva sastojka.

A dobro laganje zahteva dva ključna sastojka.


Prvi ključni sastojak je teorija uma, iliti sposobnost čitanja misli.

Prvi ključni sastojak je teorija uma, ili sposobnost čitanja misli.


Čitanje misli je sposonost spoznaje da različiti ljudi imaju različito znanje o situaciji i sposobnost razlikovanja između onoga što ja znam i što vi znate.

To jest sposobnost znati da različiti ljudi imaju različito znanje o istoj situaciji i sposobnost da razlikujete ono što ja znam od onoga što vi znate.


Čitanje misli je važno za laganje jer je osnova laganja to da ja znam da vi ne znate ono što ja znam.

Čitanje misli je važno za laganje zato što je osnova laganja da ja znam da ti ne znaš da ja znam.


Drugi ključni sastojak za dobro laganje je samokontrola.

Drugi glavni sastojak za dobro laganje samokontrola.


To je sposobnost kontrolisanja govora, vašeg izraza lica i vašeg govora tela, kako biste mogli da kažete uverljivu laž.

To je sposobnost da kontrolišete govor, facijalnu ekspresiju i govor tela, tako da možete da kažete uverljivu laž.


A otkrili smo da ona dečica koja su naprednija u sposobnostima čitanja misli i samokontrole ranije počinju da lažu i prefinjeniji su lažovi.

I saznali smo da mlada djeca koja imaju bolju sposobnost čitanja misli i samokontrole počinju da lažu ranije i mnogo su sofisticiraniji u laganju.


Kako se ispostavilo, te dve sposobnosti su suštinske za sve nas da bismo dobro funkcionisali u društvu.

I kako izgleda, ove dvije sposobnosti su također esencijalne za sve nas za dobro funkcionisanje u našem društvu.


Zapravo, nedostatak sposobnosti čitanja misli i samokontrole su povezani sa ozbiljnim razvojnim problemima, poput hiperaktivnog poremećaja i autizma.

Zapravo, deficit u sposobnosti čitanja misli i samokontrole su povezani sa ozbiljnim razvojnim problemima, kao što su ADHD i autizam.


Pa, ako otkrijete da vaš dvogodišnjak izgovara svoju prvu laž, umesto da budete uznemireni, trebalo bi da slavite - (Smeh) jer je to znak da je vaše dete stiglo do nove prekretnice u tipičnom razvoju.

Tako da ako otkrijete da vaš dvogodišnjak govori svoju prvu laž, umjesto da budete zabrinuti, trebali biste slaviti. (smjeh) zato što to znači da je vaše dijete postiglo stupanj tipičnog razvoja.


Mislite li da lako možete da prepoznate njihove laži?

Da li mislite da možete lako da otkrijete njihove laži?


Na snimcima deca če da odgovaraju na pitanje istraživača: "Da li ste virili?"

U snimcima, djeca će odgovoriti na istraživačevo pitanje, "Da li si virio?"


Pa, pokušajte da mi kažete koje dete laže, a koje dete govori istinu.

Pokušajte mi reći koje dijete laže a koje govori istinu.


(Snimak) Odrasla osoba: Da li si virio? Dete: Ne.


(Snimak) Odrasla osoba: Da li si virila? Dete: Ne.


KL: U redu, ako mislite da prvo dete laže, molim vas da podignete ruke.

U redu, ako mislite da dijete broj 1 laže, molim vas podignite ruku.


A ako mislite da drugo dete laže, molim vas da podignete ruke.

A ako mislite da dijete broj 2 laže, molim vas podignite ruku.


U redu, zapravo, prvo dete govori istinu, drugo dete laže.

U redu, činjenica je da dijete broj 1 govori istinu, dijete broj 2 laže.


Izgleda da su mnogi od vas užasni u prepoznavanju dečjih laži.

Izgleda da su mnogi od vas loši detektori dječjih laži.


(Smeh) Sad, igrali smo slične igre s mnogim, mnogim odraslim ljudima raznih zanimanja.

(Smjeh) Igrali smo sličnu vrstu igara sa mnogo, mnogo odraslih iz svih životnih pozicija.


Na drugoj polovini snimaka deca su govorila istinu.

U drugoj polovini snimaka djeca su govorila istinu.


Hajde da vidimo kakav je učinak ovih odraslih.


Zato što ima jednak broj lažova i onih koji govore istinu, ako nasumično pogađate, imate 50 procenata šanse da ćete pogoditi.

Pošto ima jednak broj onih koji lažu i onih koji govore istinu, ako pogađate nasumice, imate 50 procenata šanse da ćete pogoditi.


Pa, ako su vaši pogoci oko 50 procenata, to znači da ste užasni u prepoznavanju dečjih laži.

Tako da ako je vaša tačnost oko 50 procenata, to znači da ste loš detektor dječjih laži.


Pa, počnimo sa redovnim studentima i studentima prava, koji obično imaju ograničeno iskustvo s decom.

Pa počnimo od diplomaca i studenata prava, koji tipično imaju ograničena iskustva sa djecom.


Oni ne mogu da otkriju kada dječje laži.


Njihov učinak je na nivou slučajnog pogađanja.


Sad, šta je sa socijalnim radnicima i advokatima za zaštitu dece, koji svakodnevno rade s decom?

A socijalni radnici, i advokati dječjih prava, koji rade sa djecom svakodnevno?


(Smeh) Šta je sa sudijama, carinicima i policajcima, koji se svakodnevno bave lažovima?

(Smjeh) A sudije, carinici i policajci, koji se bave ljudima koji lažu svakoga dana?


Mogu li roditelji da prepoznaju laži kod tuđe dece?

Mogu li roditelji otkriti lađi tuđe djece?


Šta je sa tim da li roditelji mogu da prepoznaju laži sopstvene dece?

A mogu li roditelji otkriti laži svoje sopstvene djece?


(Smeh) (Aplauz) Dakle, sad se možda pitate zašto je tako teško prepoznati dečje laži.

(Smjeh) (Aplauz) Sada možete pitati zašto su dječje laži tako teške za otkriti.


Dozvolite mi da vam to ilustrujem na primeru mog sina, Nejtana.


(Smeh) Pa, kad deca lažu njihovi izrazi lica su obično neutralni.

(Smjeh) Kada djeca lažu, njihov izraz lica je obično neutralan.


Međutim, iza ovog neutralnog izraza, dete zapravo proživljava mnoge emocije, poput straha, krivice, srama, a možda i blagog užitka u laganju.

Ali, iza ovog neutralnog izraza lica, dijete zapravo doživljava mnogo emocija, kao strah, krivnja, stid i možda malo lažovskog uzbuđenja.


(Smeh) Nažalost, slične emocije su prolazne ili skrivene.

(Smjeh) Nažalost, takve emocije su ili kratkotrajne ili skrivene.


Znamo da ispod kože lica imamo bogatu mrežu krvnih sudova.

Znamo da ispod kože našeg lica, postoji bogata mreža krvnih sudova.


Kada proživljavamo različite emocije, tok krvi u našem licu se blago menja.

Kada iskusimo različite emocije, protok krvi u našem licu se blago mijenja.


A ove promene reguliše autonomni sistem koji je mimo naše svesne kontrole.

Ove promjene su regulirane od strane autonomnog sistema koji je izvan naše svjesne kontrole.


Posmatranjem promena u proticanju krvi na licu, možemo da razotkrijemo skrivene emocije kod ljudi.

Promatranjem promena protoka krvi u licu možemo otkriti ljudske skrivene emocije.


Nažalost, slične promene toka krvi na licu uzrokovane emocijama su suviše suptilne da bismo ih zapazili golim okom.

Na žalost, takve promjene u protoku krvi u licu su suviše suptilne da se detektuju golim okom.


Pa, kao pomoć u razotkrivanju skrivenih emocija kod ljudi, razvili smo novu tehnologiju prikazivanja, nazivamo je: "" transdermalno optičko prikazivanje "". Da bismo to postigli, koristimo obične video kamere da bismo snimali ljude dok doživljavaju različite skrivene emocije.

Tako da bi otkrili ljudske emocije na licu, razvili smo novu tehnologiju snimanja koju zovemo "" transdermalno optičko snimanje "" Da bismo to uradili koristimo običnu video kameru da snimimo ljude kada doživljavaju različite skrivene emocije.


A potom, koristeći našu tehnologiju za obradu slika, možemo da izdvojimo transdermalne slike promena u toku krvi na licu.

I onda koristeći našu tehnologiju procesuiranja slike, možemo da ekstrahujemo transdermalne slike promena protoka krvi u licu.


Posmatranjem transdermalnih video snimaka, sada možemo lako da vidimo promene u toku krvi na licu povezane s različitim skrivenim emocijama.

Gledajući u transdermalne video slike, sada možemo lako videti promjene u protoku krvi u licu asocirane sa raznim skrivenim emocijama.


A koristeći ovu tehnologiju, sad možemo da otkrijemo skrivene emocije koje su u vezi sa laganjem, i samim tim prepoznamo kad ljudi lažu.

I koristeći ovu tehnlogiju, možemo otkriti skrivene emocije povezane sa laganjem, i tako detektovati kada ljudi lažu.


Možemo to da postignemo neinvazivno, s udaljenosti, jeftino, s preciznošću od oko 85 procenata, što je daleko bolje od nivoa nagađanja.

Možemo to učiniti neinvazivno, na daljinu, jeftino, sa tačnošću od oko 85 procenata, što je nogo bolje od slučajnosti.


A uz sve to, otkrili smo efekat Pinokija.

Čak šta više, otkrili smo Pinokijev efekat.


Kad ljudi lažu, tok krvi na licu se smanjuje u predelu obraza, a tok krvi na licu u predelu nosa se pojačava.

Kada ljudi lažu, protok krvi u licu na obrazima se smanjuje a na nosu se povećava.


Naravno, laganje nije jedina situacija koja će da izazove vaše skrivene emocije.

Naravno, laganje nije jedini slučaj koji će prizvati naše skrivene emocije.


Pa smo se zapitali, pored prepoznavanja laži, kako naša tehnologija može da se koristi?

Pa se onda pitamo, pored toga što detektuje laži, kako naša tehnologija može da se upotrebi?


Na primer, upotrebom ove tehnologije možemo pomoći ovom nastavniku matematike da prepozna đaka u učionici koji možda doživljava izrazit nespokoj zbog teme koja se predaje, te može da mu pomogne.

Na primer, koristeći ovu tehnologiju, možemo pomoći ovom nastavniku matematike da otkrije studenta u učionici koji možda doživljava visok novo stresa u vezi teme koju nastavnik predaje tako da može da mu pomogne.


Takođe ovo možemo da koristimo u zdravstvu.

Također ovo možemo iskoristiti u zdravstvu


Na primer, svakodnevno se čujem s roditeljima preko Skajpa, koji žive hiljadama kilometara daleko.

Na primjer, svakog dana se čujem sa roditeljima preko Skajpa, koji žive hiljade milja daleko.


A upotrebom ove tehnologije, ne samo da mogu da otkrijem šta se dešava u njihovim životima, već i da istovremeno pratim njihov rad srca, nivo stresa, raspoloženje i da li doživljavaju bol.

I koristeći ovu tehnologiju, ne samo da mogu da otkrijem šta se dešava u njihovim životima već istovremeno mogu pratiti broj otkucaja srca, nivo stresa, njihovo raspoloženje i da li ili ne oni osjećaju bol.


A možda nekad u budućnosti rizik od srčanog udara ili visokog krvnog pritiska kod njih.

I možda u budućnosti, njihov rizik od srčanog udara ili hipertenzije.


I možda se pitate: možemo li ovo da koristimo i da bismo razotkrili emocije političara?

I možda ćete pitati: Možemo li to iskoristiti da otkrijemo emocije političara?


Koristeći televizijski materijal, možemo da otkrijemo broj otkucaja srca kod političara, raspoloženje i stres, a možda nekad u budućnosti i da li nam lažu.

Koristeći TV snimak, mogli bi otkriti broj otkucaja njihovog srca, raspoloženje i stres, i možda u budućnosti, da li nas lažu ili ne.


Takođe, ovo možemo da koristimo u marketinškim istraživanjima, na primer, da otkrijemo da li se ljudima sviđa neki proizvod.

Ovo također možemo koristiti u marketinškom istraživanju, da na primjer otkrijemo da li ljudi vole ili ne, određene potrošačke proizvode.


Možemo ga čak koristiti prilikom izlazaka.

Možemo ovo koristiti i prilikom zabavljanja.


Pa, na primer, ako vam se pratilja smeši, ova tehnologija vam može pomoći da odredite da li joj se zapravo sviđate ili samo pokušava da bude ljubazna.

Tako na primjer, ako se vaš partner smješi ova tehnologija vam može pomoći da utvrdite da li joj se zapravo sviđate ili samo hoće da bude fina prema vama.


A u ovom slučaju, samo pokušava da bude ljubazna.

A u ovom slučaju, samo pokušava da bude fina prema vama.


(Smeh) Dakle, transdermalna tehnologija optičkog prikazivanja je na veoma ranom stadijumu razvoja.

(Smjeh) Transdermalna tehnologija optičkog snimanja je u svojim ranim fazama razvoja.


Mnoge nove primene će da iskrsnu, za koje danas ne znamo.

Mnoge nove primene za koje trenutno ne znamo će se tek ustanoviti.


Međutim, jedno znam sigurno, a to je da laganje više nikad neće biti isto.

Ipak, jedno zasigurno znam, to da laganje nikada više neće biti isto.


Mislite da sam se izgubila, i da će me neko svakog trenutka povući sa bine

Mislite da sam se izgubila, i da će neko uskoro doći na binu i otpratiti me nazad do sjedišta.


Danas vam želim pričati o gubitku jezika i globalizaciji engleskog jezika.


Kako su svi ti studenti stekli to znanje?

Kako su ti studenti znali toliko o biljkama?


Nije neophodno da vam kažem koliko je važno imati mogućnost komunikacije

Nema potrebe da vam govorim koliko je važna komunikacija kroz generacije.


Ali nažalost, danas, jezici izumiru brzo kao nikad prije.


U isto vrijeme engleski je svjetski jezik bez osporavanja.


Prvi put kad sam došla u Zaliv, došla sam u Kuvajt,

Kada sam prvi put došla u Zaljev, posjetila sam Kuwajt. u vremenu kada je još uvijek bilo mjesto mnogih tegoba.


Ali ipak, Britiš Kaunsil me je regrutovao zajedno sa oko 25 drugih učitelja.

Međutim, Britanski Savjet me je zaposlio zajedno sa još 25 učitelja.


I naravno, Britanija je dobila nešto od tog divnog naftnog bogatstva.

Naravno da je Ujedinjeno Kraljevstvo imalo korist od tog divnog naftnog bogastva.


I više nije isključivo vlasništvo majke Engleske. Postao je trend u svakoj naciji na Zemlji koja govori engleski.

Više nije strani jezik u nastavnom planu i programu. I više nije jedini domen majke Engleske. Postao je cilj svake države iz engleskog govornog područja na zemlji.


Naposletku, najbolje obrazovanje - prema najnovijoj rang listi Svetskog univerziteta -

Na koncu, najbolje obrazovanje — prema najnovijem rankiranju svjetskih univerziteta — se nudi na univerzitetima u Ujedinjenom Kraljevstvu i Sjedinjenim Američkim Državama.


Dakle, prirodno je da svi žele englesko obrazovanje.

Stoga je prirodno da svako želi da ima takvo obrazovanje.


Ali ako vam to nije maternji jezik, morate da prođete test.

Ali ako vam engleski nije maternji jezik, morate da položite test.


Da li je njemu potreban isti jezik kao i advokatu, na primer?

Da li će njemu trebati isti jezik kao i advokatu, naprimjer?


Stavimo stop znak, i zaustavimo ih na njihovom cilju.


da upoznam jednojezičnog holandskog govornika koji ima lek za rak, da li bih ga sprečila da uđe na britanski univerzitet?

Recimo ovako, ako ja upoznam nekoga ko zna samo nizozemski ko ima lijek za rak, hoću li ga spriječiti da pohađa moj Britanski Univerzitet?


Ali zapravo, to je upravo ono što činimo.


Profesori engleskog su čuvari na kapiji.

Mi profesori engleskog jezika smo čuvari kapije.


"" Ali, "" vi se pitate, "" šta je sa istraživanjem?


Sve je na engleksom. "" Knjige su na engleskom, časopisi se pišu na engleskom, ali to je proročanstvo koje se samo ispunjava.

Sve je na engleskom. "" Knjige su na engleskom, časopisi su na engleskom, ali to je samoispunjujuće proročanstvo.


Tako potvrđuje potrebu za poznavanjem engleskog jezika.


Ako se prisetite islamskog zlatnog doba,

Za vrijeme Islamskog Zlatnog doba mnogo se prevodilo.


Prevodilo se sa latinskog i grčkog na arapski, persijski, pa se onda prevodilo na germanske jezike Evrope i onda romanske jezike.

Prevodili su sa latinskog i grčkog na arapski i perzijski, a onda se prevodilo dalje na germanske i romanske jezike Evrope.


I tako je sunce sinulo na mračno doba Evrope.

I tako je Evropa izašla iz mračnog doba.


Zar stvarno želimo da na kraju imamo 600 jezika a da glavni bude engleski, ili kineski?


izjednačava inteligenciju sa znanjem engleskog

Ovakav sistem izjednačava inteligenciju sa poznavanjem engleskog jezika a takvo izjednačavanje nema osnove.


(Aplauz) I želim da vas podsetim da giganti na čijim ramenima stoje današnji intelektualci nisu imali engleski,

(Aplauz) Želim vas podsjetiti na to da velikani na čijim ramenima stoji današnja inteligencija nisu morali znati engleski jezik, nisu morali položiti test.


Inače, smatrali su da mu je potrebna specijalna škola jer činjenica je da je bio disleksičar.

On je pohađao dopunsku nastavu u školi jer je zapravo bio disleksičan.


TOEFL, američki test engleskog, je počeo da se koristi tek 1964.

Tek nakon 1964 su počeli sa TOEFL-om (test o poznavanju engleskog kao stranog jezika), američkim testom engleskog jezika.


Mi možda smatramo da cijene testova nisu loše, razumne su, ali sprečavaju milione siromašnih ljudi.


(Aplauz) To me podsjeti na novinski naslov koji sam vidjela nedavno: "Obrazovanje: Velika granica."


razumem zašto bi se ljudi usmerili na engleski.

Sada shvatam zašto ljudi se fokusiraju na engleski jezik.


Žele da svojoj deci pruže najbolju moguću priliku u životu.

Oni žele svojoj djeci pružiti najbolje u životu.


A da bi to mogli, potrebno im je zapadnjačko obrazovanje.

A za to im je potrebno zapadno obrazovanje.


Jer, naravno, najbolji poslovi idu ljudima koji dolaze sa univerziteta sa zapada,

Jer najbolja radna mjesta se daju ljudima koja su pohađali univerzitete na zapadu, koje sam spomenula ranije.


Dozvolite da vam ispričam priču o dva naučnika,

Ispričati ću vam priču o dva naučnika, dva engleska naučnika.


Ali nisu mogli da dođu do željenih rezultata.


Ali ako neki drugi jezik može to da čini,

Ali ako drugi jezik može doći do ideje, onda, uz pomoć suradnje, možemo postići i naučiti mnogo toga.


Morala je da to prevede na engleski u gimnaziji.

U gimnaziji je to morala prevesti na engleski.


Bila je najbolja u razredru iz tih predmeta.


To nam govori da, kada učenici dođu kod nas iz drugih zemalja,

To nam govori da, kada učenici dođu iz inostranstva, mi im ne dajemo dovoljno priznanja za ono što znaju, a to znaju na svom maternjem jeziku.


Ja imam plan, ali da bih vam rekao nešto više o tome, moram vam ispričati jednu kratku priču, koja predstavlja dobar uvod.

Ja imam plan, ali kako bih vam objasnio kakav je plan, moram vam ispricati malu pricu, kako bih vam ga docarao.


Pokušao sam da istražim gde je nastao način učenja koji mi danas koristimo u školama, odakle je došao?

Pokusao sam pronaci koje je porijeklo danasnjeg skolovanja, odakle je poteklo?


Možete da pogledate daleko u prošlost, ali ako pogledate današnje školovanje, prilično je jasno odakle je poteklo.

Mozemo se vratiti daleko u proslost, ali ako pogledamo danasnje skolovanje kakvo jeste, lako je shvatiti odakle je poteklo.


Poteklo je od pre oko 300 godina, od poslednjeg i najvećeg carstva na planeti. ("" Britanskog carstva "") Zamislite da pokušavate da vodite šou, koji se sastoji u tome da treba da obiđete celu planetu, bez kompjutera, bez telefona, sa podacima koji su vam napisani na parčetu papira, i da putujete brodovima.

Stvoreno je prije tristotinjak godina, od strane zadnjeg i najveceg carstva na svijetu. ["" Britansko carstvo ""] Zamislite pokusaj upravljanja predstavom, pokusaj upravljanja planetom, bez kompjutera, bez telefona, s podacima ispisanim rukom na papiru, koji se prenose brodovima.


Stvorili su globalni računar sastavljen od ljudi.

Stvorili su globalni kompjuter sacinjen od ljudi.


Zove se birokratska administrativna mašina.

Zove se birokratska administrativna masina.


I da bi ta mašina radila, potrebno vam je mnogo ljudi.

Kako bi ta masina radila, potrebno je mnogo ljudi.


Napravili su još jednu mašinu koja će stvarati te ljude: školu.

Stvorena je nova masina za proizvodnju tih ljudi: skola.


Škole bi proizvodile ljude koji bi potom postali delovi birokratske administrativne mašine.

Skole proizvode ljude koji onda postaju dio birokratske administrativne masine.


Moraju znati tri stvari: moraju da imaju dobar rukopis, jer su podaci pisani rukom; moraju da znaju da čitaju; i moraju da znaju da množe, dele, sabiraju i oduzimaju napamet.

Moraju znati tri stvari: Moraju imati dobar rukopis zato sto se podaci ispisuju rucno; moraju znati citati; moraju znati mnoziti, djeliti, zbrajati i oduzimati u glavi.


Moraju da budu toliko identični da možete uzeti nekoga sa Novog Zelanda i odvesti ga u Kanadu i on bi automatski bio funkcionalan.

Moraju biti u toj mjeri identicni da pojedinca mozete pokupiti s Novog Zelanda i poslati ga u Kanadu gdje ce automatski biti funkcionalan.


Projektovali su toliko snažan sistem da je i danas sa nama, konstantno proizvodi identične ljude za mašinu koja više ne postoji.

Stvorili su sistem tako izdrzljiv da je i danas u upotrebi, konstantno proizvodeci identicne ljude za masinu koja vise ne postoji.


Carstva više nema, i šta mi to radimo sa tim pronalaskom koji stvara identične ljude i šta ćemo sledeće da uradimo ako smo uopšte planirali da nešto uradimo sa tim?

Carstvo je nestalo, sta onda radimo s dizajnom koji proizvodi identicne ljude, i sta cemo sljedece napraviti ako cemo ga uopce i dalje koristiti?


["" Škole kakve ih znamo su zastarele ""] To je prilično snažan komentar.

["" Skole kakve poznajemo su zastarile ""] To je prilicno jak komentar.


Rekao sam škole kakve ih znamo danas su zastarele.

Rekao sam da su skole kakve poznajemo zastarile.


Veoma je popularno reći da je obrazovni sistem pokvaren.

Moderno je nazvati sistem obrazovanja pokvarenim.


Nije pokvaren. Fantastično je konstruisan.


Samo nam više nije potreban. Istekao mu je rok.

Samo sto nam vise ne treba. Zastario je.


I imate ljude koji dovode ove računare do njihovih činovničkih poslova.

I imate ljude koji navode kompjutere da rade svoj sluzbenicki posao.


Ovi ljudi ne moraju da imaju lep rukopis.


Nije im potrebno da izvode računske operacije napamet.

Ne moraju biti sposobni za mnozenje napamet.


Zapravo, potrebno je da umeju da čitaju pronicljivo.

Zapravo, moraju znati citati pronicljivo.


Tako da je to današnjica, ali još uvek ne znamo kako će izgledati poslovi u budućnosti.

To je danas, a mi ne znamo kako ce izgledati poslovi buducnosti.


Znamo da će ljudi raditi odakle žele, kad god žele, na način koji odaberu.

Znamo da ce ljudi raditi odakle god zele, kad god zele, te sta god zele da rade.


Kako će ih današnje školovanje pripremiti za takav svet?

Kako ce ih danasnje skolovanje pripremiti za taj svijet?


Pa, naleteo sam na celu ovu stvar sasvim slučajno.

Pa, naletio sam na sve ovo sasvim slucajno.


Učio sam ljude kako da pišu kompjuterske programe u Nju Delhiju, pre 14 godina.

Ucio sam ljude kako da programiraju u Nju Delhiju, prije 14 godina.


Pored mesta gde sam radio nalazio se geto.

Pored mog radnog mjesta bila je sirotinjska cetvrt.


I često sam mislio o tome kako li će ova deca ikada naučiti da programiraju?

I mislio sam, kako li ce ta djeca ikad nauciti da programiraju?


U isto vreme, imali smo i puno roditelja, bogataša, koji su imali računare, i koji su mi govorili: "" Znate, ja mislim da je moj sin nadaren, jer radi neverovatne stvari na računaru.

U isto vrijeme, bilo je mnogo roditelja, bogatih ljudi, koji su imali kompjutere, i koji su mi govorili: "" Znas, moj sin, mislim da je nadaren zato sto radi predivne stvari s kompjuterima.


A moja kćerka - ona je natprosečno inteligentna. "" I tako dalje. I odjednom sam pomislio, kako to da svi bogati ljudi imaju tako izuzetno nadarenu decu?

A moja kcerka — oh, ona je sigurno nadprosjecno inteligentna. "" I tako dalje. Iznenada sam shvatio, kako to da bogati ljudi imaju tu nadprosjecno nadarenu djecu?


(Smeh) Šta su to siromašni radili pogrešno?

(Smijeh) Sta su siromasni cinili pogresno?


Napravio sam rupu u graničnom zidu sa getom pored moje kancelarije i stavio računar unutra kako bih video šta će se desiti ako dam računar deci koja ga nikada nisu imala, koja ne znaju ni reč engleskog i koja ne znaju šta je to internet.

Napravio sam rupu u granicnom zidu siromasnog naselja do mog ureda i ubacio kompjuter unutra samo da vidim sta ce se dogoditi ako dam kompjuter djeci koja inace ne bi imala jedan, koja nisu znala engleski, koja nisu znala sta je internet.


Bio je skoro metar od zemlje. Pitala su: "" Šta je to? "" Rekao sam: "" Pa, ne znam. "" (Smeh) Pitala su: "" Zašto ste to stavili ovde? "" Rekao sam: "" Eto tako. "" A onda su pitala: "" Možemo li da ga dodirnemo? "" Odgovorio sam: "" Ako želite. "" I otišao sam.

Bio je postavljen na oko metar visine i oni su pitali: "" Sta je ovo? "" Ja sam rekao: "" Da, jeste, ne znam. "" (Smijeh) Rekli su: "" Zasto ste ga stavili tu? "" Rekao sam: "" Tek tako. "" Rekli su: "" Smijemo li dirati? "" Rekao sam: "" Ako zelite. "" I otisao sam.


Oko osam sati kasnije, pronašli smo ih kako surfuju i uče jedni druge da surfuju.

Oko osam sati kasnije, pronasli smo ih kako surfaju i uce jedni druge da pretrazuju.


Rekao sam: "" Pa to je nemoguće, jer - kako bi bilo moguće? Oni ne znaju ništa. "" Moje kolege su rekle: "" Ne, postoji jednostavno rešenje.

Rekao sam: "" Pa ovo je nemoguce, jer — Kako je moguce? Oni nista ne znaju. "" Moje kolege su rekle: "" Ne, rjesenje je jednostavno.


Mora da je neko od tvojih studenata prošao i pokazao im kako da koriste miš. "" Rekao sam: "" Da, verovatno je tako. "" I ponovio sam eksperiment. Otišao sam skoro 500 km od Delhija u veoma udaljeno selo gde je šansa pojave softverskog inženjera bila veoma mala. (Smeh) Ponovio sam eksperiment tamo.

Jedan od tvojih studenata je prolazio i pokazao im kako da koriste mis. "" Rekao sam: "" Da, to je moguce. "" Ponovio sam eksperiment. Otisao sam 500 km van Delhija u veoma zabaceno selo gdje su sanse da tuda prodje inzinjer za razvoj softvera bile jako male. (Smijeh) Tamo sam ponovio eksperiment.


Nisam imao gde da ostanem, tako da sam postavio svoj računar, otišao, vratio se posle par meseci, i pronašao decu kako igraju igrice.

Nije bilo mjesta za odsjesti pa sam ubacio kompjuter, otisao, vratio se nakon nekoliko mjeseci i pronasao djecu kako igraju igrica na njemu.


Kada su me videla, rekla su, "Želimo brži procesor i bolji miš."

Kada su me ugledali, rekli su: "Hocemo brzi procesor i bolji mis."


(Smeh) Rekao sam: "" Kako je, pobogu, moguće da znaju sve to? "" Rekli su mi nešto vrlo interesantno.

(Smijeh) Rekao sam: "" Kako znate sve ovo? "" I rekli su mi nesto jako zanimljivo.


Iznerviranim glasom, rekli su: "" Dali ste nam mašinu koja radi samo na engleskom, tako da smo morali da naučimo engleski kako bismo je mogli koristiti. "" (Smeh) To je bilo prvi put da, kao nastavnik, čujem reči "" naučiti sebe "" izrečene na tako uobičajen način.

Iziritiranim glasom su mi rekli: "" Dali ste nam masinu koja radi samo na engleskom, pa smo morali nauciti engleski kako bi je koristili. "" (Smijeh) To je bio prvi put da sam kao ucitelj cuo izraz "" nauciti se "" izrecen tako usputno.


Sa leve strane je njegova šestogodišnja učenica.

Lijevo je njegova ucenica. Njoj je sest.


Potom sam i u ostalim delovima zemlje, više puta ponovio ovaj eksperiment i dobio identične rezultate.

U drugim djelovima zemlje sam ovo ponovio vise puta, i dobio upravo iste rezultate.


["" Film Rupa u zidu - 1999 ""] Osmogodišnjak objašnjava starijoj sestri šta da radi.

[Film: Rupa u zidu - 1999] Osmogodisnjak govori svojoj starijoj sestri sta da radi.


I najzad devojčica objašnjava šta je to na marathi jeziku, i kaže: "" Unutra je procesor. "" Tako sam počeo da objavljujem.

Konacno djevojcica objasnjava na jeziku marati sta je to i kaze: "" Unutra je procesor. "" Onda sam poceo objavljivati.


Objavio sam svuda. Napisao sam i izmerio sve i rekao da za devet meseci, grupa dece, ostavljena sa kompjuterom na bilo kom jeziku može da postigne isti rezultat kao sekretarica na zapadu.

Svugdje sam objavljivao. Zapisivao sam i mjerio sve te rekao: U devet mjeseci, grupa djece ostavljena sama s kompjuterom na bilo kojem jeziku ce doseci isti standard kao uredska sekretarica na Zapadu.


Vidio sam kako se to dogadja opet i iznova.


Ali bio sam radoznao da saznam, šta još mogu uraditi ako već mogu ovoliko?

Ali zelio sam znati sta bi jos napravili ako su postigli ovoliko?


Počeo sam da eksperimentišem sa drugim subjektima među njima, na primer, izgovorom.

Poceo sam eksperimentisati s drugim oblastima, medju kojima, na primjer, izgovor.


Postoji jedna zajednica dece u južnoj Indiji koja imaju jako loš izgovor engleskog jezika, a potreban im je dobar izgovor zbog boljih poslova.

Postoji zajednica djece u juznoj Indiji ciji je izgovor engleskog veoma los, a trebao im je dobar izgovor zbog boljeg zaposlenja.


Napravio sam im program govor-u-tekst u kompjuteru, i rekao: "" Govorite u to dok se ne ispiše ono što ste rekli. "" (Smeh) Tako su i uradili i evo kratkog prikaza.

Dao sam im govor-u-tekst program na kompjuteru, i rekao: "" Govorite u njega dok ne napise sta govorite. "" (Smijeh) Ucinili su to i pogledajte malo ovo.


Kompjuter: Drago mi je. Dete: Drago mi je.

Kompjuter: Drago mi je. Dijete: Drago mi je.


Šugata Mitra: Razlog zbog kojeg sam završio sa licem ove mlade dame jeste to što pretpostavljam da je mnogi od vas znaju.

Sugata Mitra: Razlog sto zavrsavam s licem ove mlade dame je taj sto je mozda mnogi poznaju.


Ona radi u korisničkom servisu u Hajderabadu i možda vas je maltretirala u vezi sa računima za kreditne kartice sa vrlo jasnim engleskim akcentom.

Pridruzila se pozivnom centru u Hyderabadu i mozda vas je mucila zbog racuna vasih kreditnih kartica na veoma jasnom engleskom naglasku.


Onda se ljudi zapitaju, dokle će sve ovo otići?

Onda su ljudi rekli: Pa, koliko daleko to seze?


Odlučio sam da uništim sopstveni argument tako što ću dati apsurdan predlog.

Odlucio sam pobiti svoj argument apsurdnim prijedlogom.


Napravio sam hipotezu, besmislenu hipotezu.

Postavio sam hipotezu, smijesnu hipotezu.


Tamil je južno-indijski jezik i zapitao sam se mogu li deca koja govore Tamil jezikom, u selu u južnoj Indiji naučiti nešto o biotehnologiji replikacije DNK na engleskom sa uličnog kompjutera?

Tamil je jezik u juznoj Indiji i ja sam pitao moze li dijete koje govori jezikom Tamil u selu juzne Indije nauciti biotehnologiju DNK replikacije na engleskom od kompjutera kraj ulice?


Rekao sam: "" Ocijenit cu ih. Dobit ce nulu.


Potrošiću par meseci, ostaviću ga na nekoliko meseci, vratiću se, ponovo će dobiti nulu.

Provest cu nekoliko mjeseci, ostavit cu ih nekoliko mjeseci, vratit cu se, dobit ce jos jednu nulu.


Vratiću se u laboratoriju i zaključiću da su nam potrebni nastavnici.

Vratit cu se nazad u laboratoriju i reci da nam trebaju ucitelji. ""


Našao sam selo. Kalikupam u južnoj Indiji.

Pronasao sam selo. Zvalo se Kalikupam, u juznoj Indiji.


Postavio sam "" Rupu u Zidu "" i kompjutere tamo, postavio sam raznovrsne stvari o DNK replikaciji sa interneta, od kojih većinu ni sam nisam razumeo.

Postavio sam tamo kompjutere Rupe u zidu, preuzeo s interneta svakakav materijal o DNK replikaciji, vecinu kojeg nisam razumio.


Deca su dotrčala i pitala: "" Šta je sve ovo? "" Rekao sam: "" To je nešto vrlo tematski specifično i jako važno. Ali je na engleskom. "" Na to su rekli: "" Kako ćemo razumeti toliko složen engleski jezik i te dijagrame i hemiju? "" Do tada sam već bio razvio novi pedagoški metod i primenio ga. Odgovorio sam: "" Nemam pojma. "" (Smeh) "Uostalom, ja sada odlazim." (Smeh)

Djeca su dotrcala govoreci: "" Sta je sve ovo? "" Pa sam rekao: "" Tematizirano je i jako vazno. Ali sve je na engleskom. "" Oni su rekli: "" Kako mozemo razumjeti tako vazne engleske rijeci te dijagrame i kemiju? "" Do tada sam razvio novu pedagosku metodu, pa sam je primjenio. Rekao sam: "" Nemam blage veze. "" (Smijeh) "Kako god, ja odlazim." (Smijeh)


Došao sam nakon dva meseca i deca su dotrčala u gomili i rekla: "" Ništa ne razumemo. "" Pomislio sam: "" Šta sam uopšte očekivao? "" Rekao sam: "" U redu, ali koliko vam je bilo potrebno da shvatite da ništa ne razumete? "" Rekli su: "" Nismo odustali.

Vratio sam se za dva mjeseca, djeca su dosla i rekla: "" Nista nismo razumjeli. "" Rekao sam: "" Pa, sta sam ocekivao? "" Rekoh: "" Dobro, ali koliko dugo vam je trebalo prije nego ste odlucili da nista ne razumijete? "" Rekli su: "" Nismo odustali.


Svaki dan gledamo u to. "" Na to sam rekao: "" Šta? Ne razumete ništa na ovom ekranu pa ipak buljite u to dva meseca? Zašto? "" Onda je mala devojčica koju upravo vidite, podigla ruku i rekla mi na lošem tamilskom i engleskom: "" Pa, izuzev činjenice da nepravilna replikacija DNK molekula dovodi do bolesti, nismo ništa drugo razumeli. "" (Smeh) (Aplauz) Potom sam ih testirao.

Gledali smo u njih svaki dan. "" Rekoh: "" Sta? Ne razumijete ove ekrane pa ste svejedno buljili u njih mjesecima? Zasto? "" Onda je djevojcica koju upravo vidite podignula ruku i rekla mi na slabom tamilskom i engleskom: "" Pa, osim cinjenice da nepravilna replikacija DNK molekula uzrokuje bolesti, nista drugo nismo razumjeli. "" (Smijeh) (Aplauz) Onda sam ih testirao.


Dobio sam obrazovnu nemogućnost, sa nule na 30 procenata za dva meseca na tropskoj vrućini sa kompjuterom ispod drveta na jeziku koji nisu znali radeći nešto što je decenijama ispred njihovog vremena.

Dobio sam obrazovnu nemogucnost, od nula do trideset posto u dva mjeseca na tropskoj vrucini s kompjuterim pod drvetom na jeziku koji nisu znali, radili su nesto sto je dekadu ispred njihovog vremena.


Apsurdno. Ali morao sam da pratim viktorijanska pravila.

Apsurd. Ali morao sam slijediti viktorijansku normu.


Šta da uradim da bi prošli? Moraju da zarade još 20 poena.

Kako da ucinim da poloze? Trebalo im je jos dvadeset posto.


Nisam mogao da nađem nastavnika. Ali uspeo sam da nađem njihovu drugaricu, 22-godišnju devojku, koja je radila kao računovođa i koja se igrala sa njima sve vreme.

Nisam mogao pronaci ucitelja. Prvo sam pronasao njihovu prijateljicu, djevojku od 22 godine koja je bila racunovodja i koja se igrala s njima sve vrijeme.


I pitao sam ovu devojku: "" Možeš li da im pomogneš? "" Odgovorila je: "" Apsolutno ne.

Pitao sam je moze li mi pomoci. Rekla je: "" Apsolutno ne.


Nisam imala nauku u školi. Nemam pojma šta oni to rade po ceo dan ispod drveta. Ne mogu ti pomoći. "" Rekao sam: "" Reći ću ti kako. Upotrebi metod bake. "" Pitala je: "" A šta je to? "" Rekao sam: "" Stani iza njih.

Nisam imala nauku u skoli. Nemam pojma sta su radili pod tim drvetom cijeli dan. Ne mogu vam pomoci. "" Rekoh: "" Evo kako cemo. Koristi metodu 'bake'. "" Ona me pitala sta je to. Rekao sam: "" Stani iza njih.


I kad god nešto urade, ti im samo reci: 'Uau, kako ste uspeli to da uradite?

Kad god nesto naprave, ti samo reci: 'Wow, mislim, kako ste to uradili?


Šta je sledeće? O Bože, kad sam ja bila kao vi nisam mogla ništa slično da uradim. 'Znate, kako to bake rade. "" Tako je ona to radila naredna dva meseca.

Koja je sljedeca stranica? Oh, kad sam ja bila vasih godina, nisam znala to raditi. 'Znas vec sta rade bake. "" To je radila naredna dva mjeseca.


Kalikupam je sustigao moju kontrolnu grupu u Nju Delhiju, u bogatoj privatnoj školi sa obučenim nastavnikom biotehnologije.

Kalikupam je sustigao moju kontrolnu skolu u Nju Delhiju, bogatu privatnu skolu s treniranim uciteljima biotehnologije.


Kada sam video taj grafik znao sam da ima načina da se izjednače tereni.

Kada sam vidio grafikon znao sam da postoji nacin da se teren izravna.


Ugao kamere nije dobar. Ovo je samo amaterski snimak, ali ono o čemu ona govori, kao što možete da zaključite, jesu neuroni i pokazuje rukama ovako, govoreći da neuroni komuniciraju.

Pogrijesio sam ugao snimanja. To su amaterske stvari, ali ono sto je govorila, kao sto ste mogli razumjeti, je bilo o neuronima, drzeci ruke ovako, i govorila je da neuroni komuniciraju.


Kakvo će biti učenje? Znamo kakvo je danas, deca su nadvijena nad svoje telefone u jednoj ruci i nevoljno odlaze u školu sa knjigama u drugoj.

Kakvo ce biti ucenje? Znamo kakvo je danas, djeca su sve vise na mobilnim telefonima i nevoljko odlaze u skolu gdje jos uvijek koriste knjige.


Možda nećemo morati uopšte da idemo u školu?

Da li je moguce da uopce necemo morati ici u skolu?


Da li će možda doći vreme kada ćemo za dva minuta moći da saznamo šta nam je potrebno?

Da li je moguce da u trenutku kad je potrebno da znate nesto, mozete to saznati u dvije minute?


Može li biti - razarajuće pitanje, pitanje koje me je proganjalo od Nikolasa Negropontea - može li biti da se krećemo prema budućnosti u kojoj će znanje biti suvišno?

Da li je moguce — uzasavajuce pitanje, pitanje koje mi je zaokruzio Nicholas Negroponte — da li je moguce da se krecemo ka buducnosti u kojoj je znanje prevaziđeno?


Znanje, to je ono po cemu se razlikujemo od majmuna.


Prirodi je trebalo 100 miliona godina da uspravi majmuna i pretvori ga u Homo sapiensa.

Prirodi je trebalo 100 miliona godina da uspravi majmuna koji ce postati Homo sapiens.


Nama je trebalo svega 10 000 godina da učinimo znanje suvišnim.

A nama 10,000 da znanje ucinimo zastarjelim.


Ali moramo da to integrišemo u našu budućnost.


Ako pogledate Kupam, ako pogledate sve eksperimente koje sam sproveo, to je bilo, jednostavno rečeno "" Uau "", nazdravljanje učenju.

Ako pogledate Kupam i ako pogledate sve eksperimente koje sam izveo, to jednostavno govori "" wow, pozdrav ucenju "".


Reptilski deo mozga, koji se nalazi u njegovom središtu, blokira sve ostalo kada je ugrožen, gasi prefrontalni korteks, delove koji uče, sve to gasi.

Reptilski dio naseg mozga, koji se nalazi u samom centru, gasi sve ostalo kada je ugrozen, gasi prefrontalni corteks, dijelove koji su zaduzeni za ucenje, sve to ugasi.


Kažnjavanje i ispiti se opažaju kao pretnje.


Mi teramo našu decu da zatvore svoje mozgove i potom zahtevamo od njih da rade. Zašto je stvoren ovakav sistem?

Mi svoju djecu primoravamo da iskljucuju svoj mozak, a onda kazemo: "" Uradi. "" Zasto su stvorili takav sistem?


Postojao je period u doba carstava kada su bili potrebni ljudi koji bi preživeli u tim pretećim okolnostima.

Bilo je doba u vrijeme carstava kada su vam trebali ljudi koji mogu prezivjeti pod prijetnjom.


Kada stojiš u rovu potpuno sam, ako možeš da preživiš, onda si prošao.

Kada se nadjete sasvim sami u rovu, ako prezivite, dobro ste, prosli ste.


Šta se dešava sa kreativnošću u naše vreme?

Sta se desava s kreativnosti u nase vrijeme?


Moramo da pomerimo ravnotežu sa pretnje na zadovoljstvo.

Trebamo vratiti ravnotezu s prijetnje na uzitak.


Vratio sam se u Englesku u potrazi za bakama.

Vratio sam se u Englesku trazeci britanske bake.


Dao sam obaveštenja u kojima je stajalo, ako ste britanska baka, ako imate internet i kameru, možete li mi besplatno dati jedan sat nedeljno?

Dao sam oglas u kojem je pisalo: "" Ako ste britanska baka, ako imate broadband i web kameru, mozete li mi sedmicno ustupiti sat svog vremena besplatno?


Poznajem više britanskih baka nego bilo ko drugi u univerzumu. (Smeh) One se zovu Oblak Baka.

Poznajem vise britanskih baka nego itko u svemiru. (Smijeh) Zovu se "" Granny Cloud "".


"" Granny Cloud "" se nalazi na internetu.


Ako neko dete ima problem, mi potražimo Baku.


Ona se pojavi na Skajpu i rešava stvari.


Video sam kako to rade iz sela po imenu Digls u severozapadnoj Engleskoj, do sela Tamil Nadu u Indiji, udaljenog 9500 km.

Vidimo sam kako se to radi u selu zvanom Digles u sjeverozapadnoj Engleskoj i duboko u selima Tamil Nadua, Indija, udaljenim 3, ooo km.


Ona to čini sa samo jednim starinskim pokretom.


Baka: Ne možeš me uhvatiti. Recite. Ne možeš me uhvatiti.

Baka: Ne mozes me uhvatiti. Ponovite. Ne mozes me uhvatiti.


Deca: Ne možeš me uhvatiti. Baka: Ja sam Džindžerbred Čovek. Deca: Ja sam Džindžerbred Čovek. Baka: Bravo! Vrlo dobro! Š.M.: Šta se to dešava ovde? Mislim da bi trebalo da pogledamo

Djeca: Ne mozes me uhvatiti. Baka: Ja sam 'Gingerbread Man'. Djeca: Ja sam 'Gingerbread Man'. Baka: Svaka cast! Veoma dobro. Sta se ovdje desava? Ono sto trebamo uvidjeti,


učenje kao rezultat edukativne samo-organizacije.

trebamo uvidjeti da je ucenje proizvod obrazovne samoorganizacije.


Ako dozvolite da se edukativni proces sam organizuje pojaviće se učenje.

Ako dozvolite edukacijskom procesu da se samoorganizuje, radja se ucenje.


Nije stvar u tome da se natera da se učenje desi.


Stvar je u tome da se dozvoli da ono nastane.


Nastavnik pokreće proces, a potom se sa strahopoštovanjem povuče i posmatra kako učenje nastaje.

Uciteljica pokrece proces, a onda zadivljena posmatra kako se ucenje desava.


Ali kako ćemo znati? Kako ćemo doći do saznanja?

Ali kako cemo znati? Kako cemo doci do spoznaje?


Pa, ja planiram da izgradim Sredine samo-organizovanog učenja (SOLE).

Planirao sam izgraditi ova samoorganizirana okruzenja za ucenje.


To su zapravo širokopojasni internet, saradnja i ohrabrivanje na jednom mestu.

To je zapravo broadband, suradnja i podsticanje zajedno.


Pokušano je i širom sveta i nastavnici bi samo sa strane rekli: "" I dešava se samo od sebe? "" I ja bih odgovorio: "" Da, dešava se samo od sebe. "" "" Kako ste znali? "" Rekao sam: "" Nećete verovati deci koja su mi rekla i odakle su. "" Ovo je "" SOLE "" na delu.

Isprobano je svuda u svijetu i ucitelji pitaju: "" Desava se samo od sebe? "" Kazem im: "" Da, desava se samo. Kako ste znali? "" "" Necete vjerovati koja su mi djeca rekla i odakle su. "" Ovo je SOLE (samoorganizirana okruzenja za ucenje) u akciji.


On održava red i mir, jer setite se da nema nastavnika u blizini.

On odrzava zakon i red jer sjetite se, ucitelja nema.


Devojčica: Ukupan broj elektrona nije jednak ukupnom broju protona - Š.M.: Australija Devojčica: - daje mu pozitivno ili negativno naelektrisanje.

Djevojcica: Broj elektrona nije jednak broju protona — SM: Australia Djevojcica: — daje mu pozitivan ili negativan elektricni naboj.


Jonsko naelektrisanje jednako je razlici protona i elektrona u jonu.

Ukupan naboj na jonu jednak je broju protona u jonu minus broj elektrona.


Pa SOLEici, mislim da nam treba kurikulum za velika pitanja.

Dakle, mislim da nam treba curriculum velikih pitanja.


Već ste čuli nešto o tome. Znate šta to znači.


Bilo je vreme u kamenom dobu kada su muškarci i žene sedeli i gledali u nebo pitajući se: "Šta su ta trepćuća svetla?"

Nekad davno, kada su pecinski ljudi sjedili i gledali u nebo te govorili: "Kakva su treperava svjetla?"


Oni su napravili prvi kurikulum, ali smo izgubili iz vida ova čudesna pitanja.

Izgradili su prvi curriculum ali mi smo zanemarili ta cudesna pitanja.


Način na koji biste pitali devetogodišnjaka bio bi: "" Ako bi meteorit pretio da udari u Zemlju, kako bi mogao da znaš da li će udariti ili ne? "" I ako on kaže: "" Šta? Kako? "" vi mu kažete: "" Postoji magična reč. Zove se tangenta ugla, "" i ostavite ga. On će otkriti.

To bi devetogodisnjaku ovako objasnili: "" Ako meteor juri prema Zemlji, kako ces dokuciti hoce li udariti ili ne? "" I ako kaze: "" Sta? Kako? "" ti reci: "" Postoji magicna rijec. Zove se tangent ugla. "" i ostavi ga samog. Sam ce shvatiti.


Pokušao sam sa neverovatnim, neverovatnim pitanjima - "" Kada je svet nastao? Kako će se završiti? "" - koje sam postavljao devetogodišnjacima.

Postavljao sam nevjerovatna, nevjerovatna pitanja — "" Kada je nastao svijet? Kako ce zavrsiti? "" — devetogodisnjacima.


Ovo je o tome šta se dešava sa vazduhom koji udišemo.

Ovo je o tome sta se desava zraku koji disemo.


Ovo je rad učenika bez ikakve pomoći nastavnika.

Ovo su napravila djeca bez ikakve pomoci ucitelja.


Nastavnik samo postavlja pitanje i potom se povlači i divi se odgovoru.

Ucitelj samo postavlja pitanja, a onda se odmakne i divi se odgovorima.


Moja želja je da stvorimo budućnost učenja.

Moja zelja je da dizajniramo buducnost ucenja.


Ne želimo da budemo rezervni delovi za veliki ljudski kompjuter, zar ne?

Ne zelimo biti rezervni dijelovi za veliki ljudski kompjuter, zar ne?


Potrebno je da stvorimo budućnost učenja.

Zato moramo dizajnirati buducnost za ucenje.


I moram da - čekajte, moram dobro da izaberem reči, jer, znate, ovo je jako važno.

I moram — trenutak, moram ovo pravilno izgovoriti, jer je, znate, jako vazno.


Moja želja je da pomognem kreiranje budućnosti učenja tako što ću podržati decu celog sveta da zakorače u svoju maštu i da sarađuju.

Moja zelja je da pomognem buducnosti ucenja podrzavajuci djecu diljem svijeta da dotaknu svoje cudo i sposobnost da rade zajedno.


Zvat ce se "" School in the Cloud "" (Skola u oblaku).


Biće to škola u koju će deca ići po intelektualnu avanturu pokrenuta velikim pitanjima koja će im postavljati njihovi medijatori.

Bit ce to skola gdje djeca dozive intelektualne avanture vodjena velikim pitanjima koja njihovi medijatori postavljaju.


Način na koji bih želeo to da uradim jeste da izgradim objekat gde ću proučavati ovo.

Nacin na koji ovo zelim napraviti je gradnja ustanove gdje ovo mogu proucavati.


To je objekat koji će praktično biti bez rukovodioca.

To je prakticno ustanova koja je obezljudjena.


Biće samo jedna baka koja će voditi računa o sigurnosti i zdravlju.

Tu je samo jeda baka koja se brine za zdravlje i sigurnost.


Svetla se pale i gase iz oblaka, itd, itd... sve će biti urađeno iz oblaka.

Svjetla pali i gasi cloud. itd., itd., sve cini cloud.


Možete stvarati Sredinu za samo-organizovano učenje kod kuće, u školi, van škole, u klubovima.

Mozete kreirati samoodrziva okruzenja za ucenje u kuci, u skoli, van skole, u klubovima.


Veoma je jednostavno. Postoji sjajan dokument koji je napravio TED koji će vam reći kako to da uradite.

To je lako. Postoji sjajan dokument koji je producirao TED koji objasnjava kako se to radi.


Ako želite, molim vas uradite to na svim kontinentima i pošaljite mi podatke, zatim ću ih sakupiti, poslati u Školu u Oblaku i stvoriti budućnost učenja.

Ako zelite, molim vas uradite to diljem svih pet kontinenata i posaljite mi podatke, onda cu ih sve spojiti, premjestiti u School of Clouds, i stvoriti buducnost ucenja.


Na 3600 metara, gde je vazduh redak, jednom sam tamo postavio dva kompjutera za našu akciju i deca su se okupila.

Na oko 3,500 metara, gdje je zrak rijedak i tamo sam postavio kompjuter Rupe u zidu, i djeca su se skupljala tamo.


I tu je bila jedna devojčica koja me je pratila naokolo.

Bila je tu jedna djevojcica koja me slijedila okolo.


Rekao sam joj: "" Znaš, ja želim da dam kompjuter svakome, svakom detetu.

Rekao sam joj: "" Znas, zelim dati kompjuter svima, svakom djetetu.


Ne znam, šta bi trebalo da uradim? "" I hteo sam krišom da je slikam.

Ne znam sta treba da radim. "" I tiho sam pokusao da je fotografisem.


Iznenada je podigla ruke ovako i rekla mi: "Kreni više sa tim."

Iznenada je ovako podigla ruku i rekla mi: "Sprovedi to."


(Smeh) (Aplauz) Mislim da je to bio dobar savet.

(Smijeh) (Aplauz) Mislim da je to bio dobar savjet.


Slijedit cu njen savjet. Prestat cu pricati.


(Aplauz) Hvala vam. Hvala. (Aplauz) Puno vam hvala. (Aplauz)

(Aplauz) Hvala. Hvala. (Aplauz) Hvala vam jako puno. Wow. (Aplauz)


Mnogi veruju da je vožnja aktivnost rezervisana isključivo za one koji vide.

Mnogi vjeruju da je vožnja aktivnost koja je samo rezervisana za one koji vide.


Mogućnost slepe osobe koja bezbedno i nezavisno vozi se smatralo nemogućim zadatakom, sve do sada.

Sigurna i nezavisna vožnja slijepe osobe smatrala se nemogućim zadatkom, sve do sada.


Zdravo, moje ime je Denis Hong, i mi uvodimo slobodu i nezavisnost za slepe osobe praveći vozilo za osobe sa oštećenim vidom.

Zdravo, moje ime je Dennis Hong, i mi vam donosimo slobodnu i nezavisnost slijepima praveći vozilo za osobe sa oštećenim vidom.


Pre nego što počnem da govorim o automobilu za slepe osobe, ukratko ću vam reći o još jednom projektu na kome sam radio koji se naziva DARPA Urbani Izazov.

Prije nego počnem pričati o ovom autu za slijepe, dopustite mi da vam kratko predstavim drugi projekat na kojem sam radio nazvan DARPA Urbani Izazov.


Ovde se radilo o pravljenju robotskog automobila koji može sam da vozi.

Ovaj projekat je izgranja robotičkog auta koji vozi samostalno.


Pritisnete start, niko ne dira ništa, i on može da stigne do svog odredišta potpuno autonomno.

Pritisnete start, niko ne dodiruje ništa više, a auto će samostalno doći do destinacije.


Naš tim je 2007. godine osvojio pola miliona dolara, osvojivši treće mesto na ovom takmičenju.

Tako u 2007., naš tim je osvojio pola miliona dolara nagrade za treće mjesto u ovome takmičenju.


U to vreme, Nacionalna federacija slepih, ili NFB, uputila je izazov istraživačkom komitetu vezan za to ko može da razvije automobil koji omogućava slepoj osobi da vozi bezbedno i nezavisno.

Tako u tom vremenu, Nacionalna Federacija slijepih, ili NFS, izazvala je istraživački komitet pitanjem ko može da razvije auto koji bi dopustio slijepim osobama da ga voze potpuno sigurno i samostalno.


Odlučili smo da pokušamo i mislili smo “Koliko to teško može da bude?“ Mi već imamo autonomno vozilo.

Odlučili smo da pokušamo, jer smo mislili, hej, koliko to može biti teško. Već smo napravili samovozeće auto.


Samo stavimo slepu osobu unutra i to je to, je li tako?

Samo stavimo slijepu osobu iza volana takvog auta, i gotovi smo, zar ne?


Ono što je NFB želela nije vozilo koje može da vozi slepu osobu, već vozilo gde slepa osoba može da donosi aktivne odluke i da upravlja vozilom.

Ono što je NFS željela nije auto koje će voziti slijepu osobu okolo, već auto koje će učiniti vožnju slijepoj osobi akvinom odlukom i radnjom.


Morali smo da se odreknemo svega i da počnemo ispočetka.

Morali smo sve da bacimo kroz prozor i počnemo iz početka.


Da bi testirali ovu ludu ideju, razvili smo malo prototip vozilo za vožnju po pesku da testiramo izvodljivost toga.

Da bismo ispitali ovu ludu ideju, razvili smo mali bagi za pješčane dine, kao prototip vozila da bismo ispitali izvodivost.


U leto 2009., pozvali smo desetine slepih mladih ljudi iz cele zemlje i dali smo im šansu da isprobaju vozilo.

U ljeto 2009., pozvali smo desetine slijepih mladih osoba iz cijele države te im dali šansu da se provozaju.


To je bilo apsolutno neverovatno iskustvo.


Problem sa ovim automobilom je bio taj da je bio projektovan samo za vožnju u veoma kontrolisanom okruženju, na ravnom, zatvorenom parkingu – čak su i saobraćajne trake bile definisane crvenim saobraćajnim kupama.

Ali problem je bio taj da je auto bilo napravljeno da se vozi u jako kontrolisanim uslovima, na ravnom zatvorenom parkingu — čak su i linije bile napravljene od crvenih saobraćajnih čunjeva.


Sa ovim uspehom, odlučili smo da napravimo sledeći veliki korak, da razvijemo stvarni automobil, koji se može voziti na pravim putevima.

Sa ovim uspjehom, odlučili smo da napravimo veliki pomak naprijed, i da razvijemo pravi auto koji će se moći voziti na pravim putevima.


Dakle, to je veoma složen sistem, ali dozvolite mi da pokušam da objasnim, ili da ga pojednostavim.

Zapravo, sistem je jako komplikovan, ali dopustite mi da vam pokušam objasniti, i pojednostavniti.


Postoje percepcija, obrada i ne-vizuelni interfejsi.

Imamo percepciju, proračun i ne-vizuelno povezivanje.


Očigleno je da vozač ne može da vidi, tako da sistem mora da opaža okruženje i prikuplja informacije za vozača.

Očigledno vozač ne može vidjeti, tako da sistem mora percipirati okolinu i prikupiti informacije za vozača.


Za ovu svrhu, koristi se početna merna jedinica.

Za to, koristimo početnu jedinicu mjere.


Ona meri ubrzanje, ugaono ubrzanje – kao ljudsko uho, unutrašnje uho.

Ona mjeri ubrzanje, kutno ubrzanje poput ljudskog uha, unutrašnjeg uha.


Te informacije se spajaju sa GPS jedinicom da bi se dobila procena lokacije automobila.

Tu informaciju pošaljemo u GPS jedinicu da dobijemo procjenu lokacije auta.


Takođe se koriste dve kamere za detektovanje saobraćajnih traka na putu.

Također koristimo dvije kamere da otkrijemo linije puta.


A također koristimo tri lasera za pronalazak.


Laseri skeniraju okruženje da bi detektovali prepreke – vozilo koje se približava sa prednje strane, sa zadnje strane i bilo koje prepreke koje se nalaze na putu, kao i prepreke koje se nalaze oko vozila.

Ovi laseri skeniraju okolinu da otkriju prepreke — auto koje se približava sa prednje strane, sa zadnje strane, a također i bilo koje druge prepreke koje se mogu naći na putu, bilo koje prepreke oko auta.


Ova ogromna količina informacija se zatim šalje u kompjuter, i kompjuter može da radi dve stvari.

Ova velika količina podataka se šalje u kompjuter, a kompjuter može da učini dvije stvari.


Jedna je, pre svega, obrada ovih informacija zbog razumevanja okruženja – to su trake na putu, prepreke – i da prenese ove informacije vozaču.

Jedna je, prije svega, da procesira ove informacije da bi se dobila slika okoline — ovo čine linije puta, bilo koje prepreke — te prenosi ove informacije vozaču.


Sistem je dovoljno pametan da odredi najbezbedniji put za kretanje vozila.

Sistem je dovoljno pametan da procjeni najsigurniji način upravljanja autom.


Takođe mogu da se naprave instrukcije kako upravljati komandama u vozilu.

Također stvaramo instrukcije o tome kako da se upravlja kontrolama vozila.


Ali problem je sledeći: Kako da prenesemo ove informacije i instrukcije osobi koja ne može da vidi dovoljno brzo i precizno da vidi da bi mogla da vozi?

Ali problem je ovo: kako da prenesemo ove informacije i instrukcije osobi koja ne vidi dovoljno brzo i tačno da zaista može voziti auto?


Za ovu svrhu, razvili smo mnogo različitih tipova tehnologija ne-vizuelnih, korisničkih interfejsa.

Kao rješenje ovoga, razvili smo različite tipove ne-vizuelne tehnologije povezivanja.


Počevši sa trodimenzionalnim ping zvučnim sistemom, vibrirajućim prslukom, volanom sa dugmićima i zvučnim komandama, nožnom trakom, čak i cipelom koja prenosi pritisak na stopalo.

Počevši od tridimenzionalnog sistema zvučnih signala, vibracijskog prsluka, volana sa zvukovima i glasovnim komandama, nožnim navlakama, pa čak i cipele koja vrši pritisak na stopalo.


Danas ćemo govoriti o tri od ovih ne-vizuelnih interfejsa.

Ali danas ćemo razgovarati o tri tehnologije ne-vizuelnog povezivanja.


Prvi interfejs se zove Upravljačko rukovanje.


To je par rukavica koje poseduju vibrirajuće elemente u predelu šake i omogućavaju prenošenje instrukcije koje se tiču upravljanja – smer i intenzitet.

Tako da postoje rukavice, koje imaju ugrađene vibracijske elemente na gornjoj strani, da biste dobili informacije o tome kako da okrećemo volan — pravac i intenzitet.


To je stolica – u stvari, to je stolica koja masira.

Ovo je stolica — u stvari, to je stolica za masažu.


Rekonstruisali smo je, preuredili smo vibrirajuće elemente na različite načine i aktivirali smo ih da prenose informacije o brzini, takođe i instrukcije kako se koriste pedale gasa i kočnice.

Otvorili smo je, i preraspodjelili vibracijski sistem na drugačiji način. I podesili smo ih da prenose informacije o brzini, a ujedno i instrukcije kako da se koriste gas i kočnica.


Ovde možete videti kako kompjuter razume okruženje, i zato što vi ne možete da vidite vibraciju, stavili smo crvene LED svetiljke na vozača tako da možete da vidite šta se dešava.

Dakle, ovdje možete vidjeti kako kompjuter razumije okolinu. I pošto ne možete vidjeti vibraciju, stavili smo crveno LED svjetlo na mjesto vozača, da može vidjeti šta se dešava.


Ovo su podaci sa senzora, i ti podaci se prenose u uređaje pomoću kompjutera.

Ovo su osjetilni podaci, koji su preneseni do ovih uređaja kroz kompjuter.


Ova dva uređaja, Upravljačko rukovanje i Brzinska oprema, su veoma efektivni.

Ovo su ta dva uređaja, DriveGrip i SpeedStrip, vrlo su učinkovita.


Problem je što su to uređaji koji daju instrukcije.

Ali problem je ovo su uređaji koji daju instrukcije.


Kompjuter vam govori kako da vozite – skreni levo, skreni desno, ubrzaj, zaustavi se.

Kompjuter kaže kako da voziš — skreni lijevo, skreni desno, ubrzaj, zaustavi se.


Mi ovo nazivamo "" problem da vam stalno neko suflira "". Mi se udaljavamo od uređaja koji daju instrukcije, i sada se više fokusiramo na informativne uređaje.

Ovo nazivamo problemom vozača sa zadnjeg sjedišta. Ostavljamo ove uređaje koji daju instrukcije, te se više fokusiramo na uređaje za informacije.


Dobar primer ovih informativnih ne-vizuelnih korisničkih interfejsa se naziva Vazdušna fotografija.

Dobar primjer ovih ne-vizuelnih tehnologija povezivanja se naziva AirPix.


To zamislite kao monitor za slepe ljude.


To je mala ploča, ima mnogo otvora u sebi, kompresovani vazduh izlazi napolje, tako da on u stvari može da pravi slike.

Mala tabla, sa puno rupa, iz kojih kompresovani zrak izlazi, tako da može stvarati slike.


Čak iako ste slepi, možete da stavite ruku preko njega i da vidite saobraćajne trake na putu i prepreke.

Tako da, iako ste slijepi, možete staviti ruku iznad, i vidjeti obrise linija puta i prepreke.


Takođe možete da promenite učestalost vazduha koji izlazi kao i temperaturu.

Ustvari, možete promjeniti i frekvenciju zraka koji izlazi a moguće i temperaturu.


To je u stvari multidimenzionalni korisnički interfejs.


Ovde možete da vidite levu kameru, desnu kameru vozila i kako kompjuter to interpretira i šalje te informacije Vazdušnoj fotografiji.

Ovdje vidite lijevu kameru, desnu kameru vozila i kako kompjuter tumači podatke i šalje informacije u AirPix.


Za ovu svrhu, pokazujemo simulator, slepa osoba koja vozi koristeći Vazdušnu fotografiju.

Za ovo, pokazujemo simulator, slijepa osoba koja koristi AirPix.


Ovaj simulator je takođe veoma bio koristan za obuku slepih vozača kao i za brzo testiranje različitih tipova ideja za različite tipove ne-vizuelnih, korisničkih interfejsa.

Ovaj simulator je također bio jako koristan za trening slijepih vozača i također brzo testira različite ideje za različite ne-vizualne uređaje.


Pre samo mesec dana, 29. januara, po prvi put smo prikazali ovo vozilo javnosti na svetski poznatoj Dejtona međunarodnoj stazi tokom Roleks 24 trkačkog događaja.

Prije mjesec dana 29tog januara otkrili smo ovaj auto publici po prvi put na svjetski poznatoj Daytona International brzoj cesti tokom Rolex 24 utrke.


Imali smo i nekoliko iznenađenja. Hajde da pogledamo.

Također smo imali nekoliko iznenađenja. Pogledajte.


(Muzika) (Video) Spiker: Ovo je istorijski dan u januaru.

(Muzika) (Video) Najavljivač: Ovo je historijski dan [nejasno].


Dolazi do gledališta, kolega Federistas.


(Ovacije) (Trubljenje) Tamo je sada pozornica.

(Navijanje) (Trube) Evo ga kod gledališta.


I on [nejasno] prati taj kombi koji je ispred njega.

I on [nejasno] prati ovaj kombi koji je ispred njega.


Izbegava je. On je prolazi sa desne strane.


Treća kutija je izbačena. Četvrta kutija je izbačena.

Treća kutija je zaobiđena. Četvrta također.


On savršeno pronalazi put između dve kutije.


Približava se kombiju da bi ga pretekao.


U ovome je suština, vrsta dinamičnog monitora sa zvukovima i genijalnošću.

Ovo je ono o čemu je riječ, ovaj tip dinamičkog prikaza odvažnosti i genijalnosti.


On se približava kraju staze i pronalazi put između buradi koja je tamo postavljena.

Približava se kraju utrke, nalazi put između bačvi koje su ovdje postavljene.


(Trubljenje) (Aplauz) Denis Hong: Veoma sam srećan zbog tebe.

(Trube) (Aplauz) Dennis Hong: Sretan sam za vas.


(Aplauz) DH: Od kada smo započeli ovaj projekat, dobijamo stotine pisama, mejlova, telefonskih poziva od ljudi iz čitavog sveta.

(Aplauz) DH: Od kako smo počeli ovaj projekat, dobili smo stotine pisama, emailova, telefonskih poziva od ljudi iz cijelog svijeta.


Pisma u kojima nam se zahvaljuju, a ponekad dobijemo i neko zabavno pismo kao što je ovo: “Sad razumem zašto se Brajevo pismo nalazi na bankomatu kome se može prići kolima. ”

Pisma zahvale, ali nekada dobijemo smiješna pisma poput ovoga: "" Sada razumijem zašto postoji Brailovo pismo na "" drive up "" bankomatima


(Smeh) Ponekad – (Smeh) Ponekad stvarno dobijem – ne bih to nazvao mejlom mržnje – već pisma veoma velike zabrinutosti: “Dr Hong, da li ste vi normalni, pokušavate da stavite slepe ljude da voze?

(Smijeh) Ali nekada — (Smijeh) Ali nekada dobijem i ne bih nazvao to pisma mržnje — ali pisma koja izražavaju jaku zabrinutost: "" Dr. Hong, vi ste ludi, pokušavate da stavite slijepe ljude na cestu?


Mora da ste van pameti. ” Ovo vozilo je prototip vozilo i neće se naći na ulicama dok se ne dokaže kao podjednako bezbedno ili bezbednije od današnjeg vozila.

Mora da ste izvan pameti. "" Ali ovo vozilo je prototip vozila, i neće biti na cesti dok se ne dokaže da je sigurno kao, ili sigurnije od današnjih vozila.


Ja zaista verujem da se ovo može dogoditi.

I istinski vjerujem da će se ovo desiti.


Ali da li će društvo prihvatiti ovako radikalnu ideju?

Ali i dalje, da li će društvo, prihvatiti ovakve radikalne ideje?


Postoji mnogo različitih poteškoća pored tehničkih izazova koje moramo da rešimo pre nego što ovo postane realnost.

Postoji mnoštvo ovakvih problema osim tehnoloških izazova koje moramo riješiti prije nego ovo postane stvarnost.


Naravno, glavni cilj ovog projekta je da se razvije automobil za slepe ljude.

Naravno, glavni cilj ovog projekta je da se razvije auto za slijepe.


Još važnije od ovoga potencijalno može biti ogromna vrednost nove tehnologije koja može da se izrodi iz ovog projekta.

Ali potencijalno još važnije od ovoga je velika vrijednost ove nove tehnologije koja može nastati iz ovog projekta.


Senzori koji se koriste mogu da vide po mraku, magli i kiši.

Senzori koji se koriste mogu vidjeti u mraku, magli i kiši.


Zajedno sa ovim novim tipom interfejsa, možemo da koristimo ove tehnologije i primenimo ih na bezbednije automobile za osobe sa dobrim vidom.

I zajedno sa ovim novim tipom povezivanja, možemo koristiti ove tehnologije i aplicirati ih da učinimo auta sigurnijim za sve.


I za slepe ljude, svakodnevne kućne uređaje – u obrazovnom okruženju, u kancelarijskom okruženju.

Ili za slijepe osobe, aparate iz kućne upotrebe — u procesu obrazovanja, u uredu.


Samo zamislite, u učionici nastavnik piče na tabli a slepi student može da vidi šta je napisano i čita pomoću ovih ne-vizuelnih interfejsa.

Samo zamislite, u učionici učitelj piše po tabli a slijepi učenik može vidjeti šta je napisano i to pročitati koristeći ne-vizuelno povezivanje.


Stvari koje sam vam pokazao danas, su samo početak.

Tako da danas, stvari koje smo vam pokazali danas, predstavljaju samo početak.


Jedna od četiri osobe ima neko mentalno obolenje, recimo, jedna, dve, tri, četiri, to ste vi gospodine.

Jedna od četiri osobe ima neko mentalno oboljenje, recimo jedna, dvije, tri, četiri, to ste vi gospodine.


Vi. (Smeh) Sa čudnim zubima. I vi pored njega. (Smeh) Znate vi ko ste.

Vi. Da. (smijeh) Sa čudnim zubima. I vi do njega. (smijeh) Znate vi ko ste.


Zapravo, čitav taj red ne valja. (Smeh) Nije to dobro. Zdravo! Da, skroz loše. Nemojte me i gledati. (Smeh) Ja sam jedna od one jedne u četiri. Zahvaljujem.

Zapravo, čitav taj red nije u redu. (smijeh) To nije dobro. Zdravo. Da. Veoma loše. Nemojte me ni gledati. (smijeh) Ja sam jedna od one jedne u četiri. Hvala vam.


Verujem da sam to nasledila od majke koja je na sve četiri puzala kroz kuću.

Mislim da sam to naslijedila od moje majke, koja, je puzala po kući četveronoške.


Imala je dva sunđera u ruci, a još dva zavezana za kolena. Moja majka sve je upijala. (Smeh) Puzala bi za mnom i ponavljala: "Ko još gaca po kući?!"

Imala je dvije spužve na rukama, i dvije zavezane na koljenima. Moja majka je sve upijala. (smijeh) Puzala bi za mnom i ponavljala: '' Ko još hoda po zgradi? ''


To je zapravo bio znak da nešto nije u redu.


Pre nego počnem, želim zahvaliti tvorcima lamortrigina, sertralina i reboksetina. Bez tih prostih hemikalija, danas ne bih stajala na nogama.

Prije nego što počnem, želim da se zahvalim tvorcima Lamotrigina, Sertralina i Reboxetina, bez tih prostih hemikalija, ja danas ne bi bila na nogama.


Moja mentalna bolest, pa, o njoj neću ni govoriti.

Moja mentalna bolest — pa o njoj neću ni govoriti.


Stalno sam sanjala da će se moj konačan nervni slom desiti zbog dubokog kafkijanskog egzistencionalnog uvida, ili da će me Kejt Blanšet glumiti i osvojiti Oskara. (Smeh) Ali, to se nije desilo. Nervni slom sam doživela u toku sportskog dana u školi moje kćerke.

Stalno sam sanjala da će se moj konačni nervni slom desiti zbog dubokog kafkijanskog egzistencialnog otkrivenja, ili da će me Cate Blanchett glumiti i da će osvojiti Oskara za to. (smijeh) Ali to se nije desilo. Nervni slom sam doživjela u toku sportskog dana u školi moje kćerke.


Gomila roditelja sedela je na parkingu i jela sa gepeka — samo Englezi — su jeli kobasice. Obožavali su kobasice. (Smeh) Lord i ledi Mrtvačka Ukočenost nabadali su sa asfalta, začuo se pištolj i sve devojane potrčaše dok su mamice vikale: "" Trči, trči Klamidja! Trči! "" (Smeh.) "Poleti kao vetar, Veruka! Trči!"

Svi roditelji su sjedili na parkingu, jeli su hranu iz gepeka — samo Englezi —Lord i lejdi Mrtvačka Ukočenost nabadali su sa asfalta, začuo se pištolj i sve djevojke su počele trčati, a mame su vikale: '' Trči! Trči Klamidija! Trči! '' (smijeh) '' Trči poput vjetra, Veruca! Trči! ''


I sve devojane trče, trče, trče, sve osim moje kćerke, koja samo stoji na startu, samo maše jer nije znala da treba da trči.

I sve djevojčice su trčale, trčale, trčale, sve osim moje kčerke, koja je stajala na startu, i mahala, jer nije znala da treba da trči.


Završila sam u postelji na oko mesec dana i nakon buđenja saznala sam da sam u bolnici. Videla sam ostale zatočenike i shvatila da sam našla moj narod, moje pleme. (Smeh) Jer, postali su mi jedini prijatelji, postali su mi prijatelji, pošto mi ono malo poznanika... Znate, nisu mi slali mnogo razglednica ili cveća. Mislim, da sam polomila nogu ili bila trudna, udavili bi me pažnjom. Samo sam dobila nekoliko poziva kad su mi rekli da živnem.

Završila sam u krevetu na oko mjesec dana, i kada sam se probudila saznala sam da sam u bolnici, i kada sam vidjela ostale ukućanine, shvatila sam da sam pronašla moj narod, moje pleme. (smijeh) Jer postali su mi jedini prijatelji, postali su mi prijatelji, pošto mi ono malo poznanika — znate, nisu mi slali mnogo razglednica ili cvijeća. Mislim, da sam polomila nogu ili da sam bila trudna ugnjavili bi me pažnjom, ali ovako sam dobila samo par telefonskih poziva u kojima su mi rekli da živnem.


Tog se sama nisam setila. (Smeh) (Smeh) (Aplauz) Jer, vidite, ono što dobijete uz ovu bolest, što ide u paketu, jeste pravi osećaj srama, jer prijatelji vam govore: "" Pokaži mi oteklinu! "" "" Pokaži mi rentgen! "" Naravno, nemate šta pokazati i onda se gadite sebe jer razmišljate: "Nisam zasuta minama. Ne živim u predgrađu."

Jer se sama nisam sjetila toga. (smijeh) (smijeh) (aplauz)što ide u paketu, jeste pravi osjećaj srama, jer prijatelji vam govore: '' Pokaži mi oteklinu, pokaži mi rentgen ''. Naravno, nemate im šta pokazati, i onda se gadite sami sebi jer razmišljate: '' Nisam zasuta minama. Ne živim u predgrađu. ''


Počinjete da čujete proganjajuće glasove, ali ne jedan glas, već oko hiljadu, 100.000 proganjajućih glasova, Da đavo ima Turetov sindrom, tako bi to zvučalo.

Počinjete da čujete glasove, ali ne jedan glas, vec čujete ih oko 1.000, 100.000 pogrdnih glasova, da đavo ima Turetov sindrom, tako bi to zvučalo.


Ali svi ovde znamo, kako beše, da đavo ne postoji, nema glasova u vašoj glavi.

Ali svi mi ovdje znamo da Đavo ne postoji da nema glasova u glavi.


Znate, kad čujete te proganjajuće glasove. svi mali neuroni skupe se u taj mali prostor i stvori se veoma otrovna "" hoću-da-se-ubijem "" hemikalija i ako vam se to ponavlja iznova i iznova možda nabacite sebi depresiju.

Znate kada čujete te glasove u svojoj glavi svi ti mali neuroni se skupe u taj mali prostor i stvori se veoma opasna "" hoću da se ubijem "" hemikalija, i ako vam se to ponavlja iznova i iznova možda dobijete depresiju.


Ako dobijete bebu, i verbalno je zlostavljate, njen mali mozak šalje tako destruktivne hemikalije da se maleni deo mozga za razlikovanje dobra od zla ne razvije. Tako ste sebi možda nabacili psihotika iz kućne radinosti.

Ako dobijete malu bebu i verbalno je zlostavljate, njen mali mozak šalje hemikalije koje su tako destruktivne da se maleni dio mozga zaslužan za razlikovanje dobra od zla ne razvije, i na taj način dobijate kučno uzgojenu psihotičnu osobu.


Ako vojnik vidi kako mu prijatelja raznese eksplozija, mozak mu je toliko uzbuđen da rečima ne može opisati iskustvo, tako da traumu iznova proživljava.

Ako vojnik vidi da mu prijatelja raznese eksplozija, njegov mozak je toliko uzbuđen da on zapravo ne može riječima opisati to iskustvo, tako da traumu iznova proživljava.


Evo šta me zanima. Kako to da se kod ljudi sa mentalnim oštećenjem uvek radi o "" aktivnoj mašti ""?

Evo mog pitanja. Moje pitanje je, kako to da se kod ljudi sa mentalnim oštećenjem uvijek radi o aktivnoj mašti?


Kako to da se svaki organ u telu može razboleti, i izazvati saosećanje, svaki osim mozga?

Kako to da se svaki organ u tijelu može razboljeti i izazvati saosjećanje, osim mozga?


Želim malo da govorim o mozgu, znam da to volite ovde na TED-u, pa me saslušajte minut, može.

Želim malo da govorim o mozgu, jer znam da to volite ovdje na TED-u, pa me saslušajte minut, može.


U redu, samo da vam kažem da ima dobrih vijesti.


Ima dobrih vesti. Pre svega, prevalili smo dug, dug put.

Ima dobrih vijesti. Kao prvo, da kažem da smo prešli dug, dug put.


Počeli smo kao malecka jednoćelijska ameba, malecka, prilepljena za stenu i evo nam ga danas mozak.

Počeli smo kao malena jednoćelijska ameba, malena, zaljepljena za stijenu, a danas je to mozak.


Pogledajte. (Smeh) Ova bebica veoma je snažna.

Pogledajte. (smijeh) Ova mala beba je veoma snažna.


Dolazi potpuno svesna. Ima najmodernije režnjeve.

Dolazi potpuno svjesna. Ima najmodernije režnjeve.


Tu nam je čeoni režanj, da možemo videti svet.

Tu nam je čeoni režanj da možemo vidjeti svijet.


Tu nam je slepoočni režanj, da možemu čuti svet.

Tu nam je sljepoočni režanj da možemo čuti svijet.


Imamo i nešto dugoročnog pamćenja. Ona noć koju biste zaboravili, kad ste se baš napili? Nestala! (Smeh) U njemu je 100 milijardi neurona koji zuje i putem struje prenose informacije, zuje, zuje... Da vam pokažem pogled sa strane.

Ovdje imamo malo dugoročnog pamćenja, znate, ona noć kad ste se napili i želite da je zaboravite? Ćao! Nestala. (smijeh) U njemu je 100 milijardi neurona koji zuje i putem struje prenose informacije, zuje, zuje. Sada ću vam pokazati pogled sa strane.


Ne znam vidite li odatle. (Smeh) Dakle, zuje, i tako... (Smeh) I na svaki... Znam, sama sam crtala. Hvala vam.

Ne znam vidite li odatle. (smijeh) Dakle, zuje, i tako - (smijeh) I na svaki - znam, crtala sam ovo sama. Hvala vam.


Na svaki neuron dolazi od 10.000 do 100.000 različitih veza ili dendrita ili kako već ih zvali i svaki put kad naučite nešto novo, ili doživite neko iskustvo taj grm raste, znate, taj grm informacija.

10.000 do 100.000 različitih veza ili dendrita ili kako god hoćete da ih zovete, i svaki put kad naučite nešto novo, ili doživite novo iskustvo, taj grm raste, znate, taj grm informacija.


Zamislite, svaki čovek poseduje tu opremu, čak i Paris Hilton? (Smeh) Pa vi vidite.

Zamislite, svako živo biće nosi ovu opremu, čak i Paris Hilton? (smijeh)


Imam i loše vesti, narode. Neke loše vesti.

Imam i loše vijesti za vas, narode. Imam neke loše vijesti.


A one ne važe za jednu od četiri osobe, već za sve četiri.


Evolucija nas na ovo nije pripremila. Nemamo potreban protok informacija a ljudi koji kažu: "" O, uživaju u lepom danu... "" ""... sasvim su u redu. "", oni su luđi od nas ostalih.

Evolucija nas nije pripremila za ovo. Nemamo dovoljan protok informacija, a ljudi koji kažu: "" O, uživaju u lijepom danu sasvim su u redu, oni su mnogo luđi nego mi ostali.


Jer, pokazaću vam moguće tehničke začkoljice u evoluciji. Dakle, da vam objasnim.

Pokazat ću vam moguće greške u evoluciji. U redu, da vam objasnim.


Kad smo bili drevni ljudi... (smeh) milionima godina unazad i bili suočeni sa opasnošću... zbog grabljivaca, može? (Smeh) tad bismo... Hvala vam. Sama sam crtala. (Smeh) Hvala mnogo. Hvala vam. Hvala. (Aplauz) Hvala. Nego, napunili bismo se našim adrenalinom i našim kortizolom i onda bismo ubili ili bili ubijeni, pojeli ili bili pojedeni i odjednom bismo se ispraznili, i vratili se u normalno stanje. U redu.

Kada smo bili drevni ljudi — (smijeh) — prije milione godina, i najednom smo osjetili prijetnju od strane grabljivaca, može? — (smijeh) — tad bismo - Hvala vam. Sama sam crtala. (smijeh) Hvala vam mnogo. Hvala vam. Hvala vam. (aplauz) Hvala vam. Nego, napunili bismo se našim adrenalinom i našim kortizolom, i onda bismo ubili ili bili ubijeni,i vartili se u normalu. U radu.


Dakle, problem je danas, kod modernog čoveka... (Smeh) što se u opasnosti i dalje punimo našim hemikalijama ali, pošto ne možemo ubiti nadzornike... (Smeh) ili pojesti agente za nekretnine, hemikalije ostaju u telu iznova i iznova, tako da smo u stalnom stanju uzbuđenosti, trajnom stanju. A, evo šta još biva.

Problem sa današnjim čovjekom je — (smijeh) — kada osjetimo opasnost punimo našim hemikalijama ali, pošto ne možemo ubiti saobračajce — (smijeh) — ili pojesti agente za nekretnine, hemikalije ostaju u tijelu


"Gospode, svi vide da sam glupa. Nisu me pozvali na božićnu žurku!" U glavi vam je taj dosadni snimak koji se ponavlja i ponavlja i izluđuje vas. Vidite u čemu je problem? Ono što vas je nekad štitilo, sada vas izluđuje.

U glavi vam je taj dosadni snimak koji se ponavlja i ponavlja i izluđuje vas, vidite, u čemu je problem? Ono što vas je nekad štitilo sada vas izluđuje.


Žao mi je što sam glasnik loših vesti, ali i to neko mora.

Žao mi je što sam glasnik loših vijesti, ali i to je neko morao biti.


Vaši kućni ljubimci srećniji su od vas. (Smeh) (Aplauz) Mac, mac, mac, mjau, srećna, srećna, ljuska bića — propala. (Smeh) Sasvim i do kraja, dabome, propala.

Mala maca mjau, srećna, srećna, srećna ljudska bića, propala. (smijeh) Sasvim i do kraja - propala.


Hoću da kažem, ako ne pričamo o ovim stvarima i ne naučimo kako se izboriti sa našim životima, neće to biti jedna od četiri osobe, već četiri od četiri, koje će zaista, zaista, oboleti na gornjem spratu.

Hoću da kažem, ako ne pričamo o ovim stvarima, i ako ne naučimo kako da se nosimo sa našim životima, neće


I kad već pričamo o tome, molim vas, da prestanemo sa žigosanjem?

I kad već pričamo o tome, možemo li molim vas prestati sa žigosanjem?


Ako bi me predsednik Obama pozvao da budem naredni Car Matematike, imao bih predlog za njega, za koji mislim da bi značajno poboljšao matematičku obrazovanost u ovoj zemlji.

Ako bi me predsjednik Obama pozvao da budem slijedeći 'šef' za matematiku, dao bih mu prijedlog za koji smatram da bi značajno poboljšao matematičko obrazovanje u ovoj državi.


Takođe, implementacija bi bila laka i jeftina.

Prijedlog koji je jednostavno provesti a i jeftin je.


Nastavni program matematike koji imamo je baziran na osnovi sačinjenoj od aritmetike i algebre.

Nastavni program iz matematike koji mi imamo zasnovan je na aritmetici i algebri.


Sve što naučimo posle toga nas priprema prema jednoj oblasti.

I sve što učimo nakon toga je razvijanje ka jednoj oblasti matematike.


Na vrhu te piramide je matematička analiza (izvodi i integrali).

I to je, na vrhu piramide, diferencijalno računanje.


Ovde sam da bih vam rekao da mislim da je to pogrešan izbor za vrh piramide...

I ja sada ovdje želim da kažem kako je to pogrešan vrh piramide...


da bi pravi vrh — onaj koji bi svi naši učenici, svi svršeni srednjoškolci trebali da znaju — trebala biti statistika, verovatnoća i statistika.

i da je ispravan vrh, ono što bi svaki student, svaki srednjoškolac trebao da zna, trebala biti statistika: vjerovatnoća i statistika.


(Aplauz) Nemojte me shvatiti pogrešno. Analiza je bitna oblast matematike.

(Aplauz) Nemojte me pogrešno shvatiti. Matematička analiza je važna oblast.


Ona predstavlja fantastičan proizvod ljudskog uma.


Zakoni prirode su ispisani jezikom matematičke analize.

Prirodni zakoni se izražavaju pomoću matematičke analize.


I svaki student koji studira matematiku, prirodne nauke, inženjerstvo, ekonomiju mora naučiti analizu do kraja prve godine fakulteta.

I svaki student koji izučava matematiku, prirodne nauke, inženjerstvo, ekonomiju, definitivno treba učiti matematičku analizu do kraja prve godine fakulteta.


Ali ovom prilikom bih theo da kažem, kao profesor matematike, da veoma mali broj ljudi zapravo koristi analizu na svestan i smislen način, u svakodnevnom životu.

Ali, kao profesor matematike Vam želim reći da samo nekolicina zaista koristi matematičku analizu svjesno, na smislen način, u svakodnevnom životu.


Sa druge strane, statistika je oblast koju možete i treba da koristite u svakodnevnom životu, zar ne?

S druge strane, statistika je oblast koju bi mogli i trebali koristiti svakodnevno, zar ne?


Proučavanje rizika, mogućnost dobitka, nasumične pojave,

Statistika je procjena rizika, mogućnost dobitka, bavi se slučajnostima.


razumevanje podataka - to je statistika.


Mislim da kada bi naši učenici, naši srednjoškolci — kada bi svi građani Amerike — znali osnove verovatnoće i statistike, ne bismo bili u ovoj ekonomskoj zbrci u kojoj smo danas. Ne samo — hvala vam — ne samo to,

Smatram, ako bi naši studenti, ako bi naši srednjoškolci ako bi svi Amerikanci razumjeli vjerovatnoću i statistiku, mi ne bi bili u ekonomskoj zbrci u kojoj smo danas. Ne samo... hvala... ne samo to...


već ako se predaju na pravi način, može biti veoma zabavno.

ako bi se učila pravilno, moze biti jako zabavna.


Verovatnoća i statistika, one predstavljaju matematiku igara i kockanja,

Mislim, vjerovatnoća i statistika su matematika igre i kockanja.


analiziranja trendova, predviđanja budućnosti.

To je analiza trendova. Predviđanje budućnosti.


Vidite, svet se promenio iz analognog u digitalni.

Vidite, svijet se promjenio od analognog ka digitalnom.


Vreme je da se naš nastavni program matematike promeni iz analognog u digitalni. Sa više klasične, kontinualne matematike, u preovlađujuće modernu, diskretnu matematiku. Matematiku neodređenosti, nasumičnih događaja, podataka — a sve to je verovatnoća i statistika.

I sada je vrijeme da se i naš program izučavanja matematike promjeni od analognog ka digitalnom. Iz klasične, kontinuirane matematike, ka modernoj, diskretnoj matematici. Matematici neodređenosti, slučajnosti, podataka a to su vjerovatnoća i statistika.


Sve u svemu, umesto da naši učenici uče o tehnikama matematičke analize, mislim da bi mnogo značajnije bilo kada bi svi oni znali šta odstupanje od dve standardne devijacije od srednje vrednosti označava. Zaista sam ubeđen u to.

Kao zaključak, umjesto da naši studenti izučavaju metode matematičke analize, smatram da bi bilo mnogo važnije ako bi svi oni znali sta znači odstupanje od dvije standardne devijacije od srednje vrijednosti. I ja stojim iz ovoga.


kada sam prvi put srela devojku u plavoj uniformi.

Uvijek ću se sjećati prvog susreta s djevojkom u plavoj uniformi


Tada sam imala osam godina, živela sam u selu sa svojom bakom, koja je odgajala mene i drugu decu.

Bilo mi je osam godina, živjela sam s mojom bakom u selu, koja je odgajala mene i ostalu djecu.


Glad je pogodila moju zemlju Zimbabve i mi prosto nismo imali dovoljno hrane.

Glad je pogodila moju zemlju Zibabve i mi jednostavno nismo imali dovoljno hrane.


Tada je devojka u plavoj uniformi došla u moje selo sa Ujedinjenim nacijama da bi nahranila decu.

Tada je djevojka u plavoj uniformi došla u moje selo s Ujedinjenim nacijama kako bi nahranili djecu.


Dok mi je pružala moju kašu, pitala sam je zašto je tu i bez oklevanja rekla je: „Kao Afrikanci, moramo podići ceo afrički narod. ”

Dok mi je dodavala kašu, pitala sam zašto je ovdje i bez oklijevanja je rekla: "Kao Afrikanke, moramo uzdići sve ljude u Africi."


Dve godine kasnije glad je pogodila moju zemlju po drugi put.

Nakon 2 godine glad je ponovo pogodila moju zemlju.


Moja baka nije imala drugog izbora osim da me pošalje u grad da živim sa tetkom koju pre toga nikad nisam srela.

Moja baka nije imala izbora nego me poslati u grad. da živim s tetkom koju nikad ranije nisam srela.


Tako sam se sa deset godina našla u školi po prvi put

Tako sam s deset godina prvi put zatekla u školi.


i tamo, u gradskoj školi, iskusiću šta znači ne biti jednak.

Tu, u gradskoj školi ću iskusiti šta znači biti neravnopravan.


Međutim, u očima i glavi druge dece ja nisam bila jednaka njima.

Ali u očima i u mislima druge djece nisam bila jednaka.


Nisam znala engleski i zaostajala sam dosta u čitanju i pisanju.

Nisam govorila engleski i veoma sam zaostajala u pogledu čitanja i pisanja.


Ovo osećanje nejednakosti postaće čak još složenije.

Ovaj osjećaj neravnopravnosti će postati još složeniji.


Svaki školski raspust proveden u selu sa mojom bakom učinio me je svesnijom nejednakostistvorila unutar moje porodice.

Svaki školski praznik proveden u selu s mojom bakom činio me oprezno svjesnom neravnopravnosti koje je ova nevjerojatna prilika stvorila unutar moje porodice.


Odjednom sam imala mnogo više od ostatka mog sela

Iznenada sam bila imućnija od ostalih u selu.


i u njihovim očima više nisam bila jednaka njima.

I u njihovim očima više nisam bila jednaka.


Međutim, razmišljala sam o devojci u plavoj uniformi i sećam se da sam mislila: „To je neko ko želim da budem - neko kao ona, neko ko podiže ostale ljude. ” Ovo iskustvo iz detinjstva dovelo me je do Ujedinjenih nacija i moje trenutne uloge u UN ženama, gde se bavimo jednom od najvećih nejednakosti koja pogađa više od polovine svetske populacije - žene i devojke.

Pomislih na djevojku u plavoj uniformi i sjećam se da sam pomislila: "" To je ono što želim biti, neko poput nje, neko ko uzdiže druge ljude. "" Iskustvo iz djetinjstva dovelo me do Ujedinjenih nacija i do moje sadašnje uloge u UN Women, gdje se bavimo jednom od najvećih nejednakosti koja zahvata više od polovine svjetskog stanovništva... žene i djevojčice.


Danas želim sa vama da podelim jednostavnu ideju koja teži da nas sve podigne.

Danas s vama želim podjeliti jednostavnu ideju koja teži k tome da nas svezajedno uzdigne.


Pre osam meseci pod vizionarskim vođstvom Pumzile Mlambo-Ngkuke, predsedavajuće UN žena, pokrenuli smo revolucionarnu inicijativu nazvanu „On za nju ”, pozivajući muškarce i dečake iz celog sveta da se solidarišu jedni sa drugima i sa ženama da bi stvorili zajedničku viziju rodne jednakosti.

Prije osam mjeseci, pod vizionarkim vodstvom Phumzile Mlambo-Ngcuka, koja je na čelu UN Women, lansirali smo revolucionarnu inicijativu nazvanu HeForShe (OnZaNju), koja poziva muškarce i dječake širom svijeta da stanu solidarni jedni uz druge i uz žene, i stvore zajedničku viziju rodne ravnopravnosti.


Ovo je poziv za one koji veruju u jednakost žena i muškaraca i za one koji još uvek ne znaju da veruju.

Ovo je pozivnica za one koji vjeruju u ravnopravnost za žene i muškarce i za one koji još uvijek ne znaju da vjeruju.


Inicijativa je zasnovana na jednostavnoj ideji: da je ono što delimo mnogo moćnije od onoga što nas deli.

Inicijativa je utemeljena na jednostavnoj ideji: ono što nam je zajedničko daleko je moćnije od onog što nas razdvaja.


Svi mi želimo iste stvari, čak i kada te stvari ponekad ostanu neizgovorene.

Svi imamo iste želje, iako te želje nekad ostanu neizgovorene.


To nas pomera ka prekretničkoj tački jednakosti.

To je pokret ka prekretnici za rodnu ravnopravnost.


Zamislite praznu stranu sa horizontalnom linijom koja je deli napola.

Zamislite praznu stranicu i horizontalnu liniju koja je dijeli na pola.


Sad zamislite da su žene predstavljene ovde, a muškarci su predstavljeni ovde.

Sada zamislite da su žene predstavljene ovdje, a muškarci su predstavljeni ovdje.


U našoj sadašnjoj populaciji „On za nju ” želi da pomeri 3,2 milijarde muškaraca, jednog po jednog muškarca, preko te linije tako da na kraju muškarci mogu da stoje pored žena i budu na pravoj strani istorije, čineći rodnu jednakost stvarnošću u 21. veku.

U našoj trenutnoj populaciji, HeForShe pokreće 3.2 milijarde muškaraca, jednog po jednog, preko te linije, kako bi napokon i muškarci stajali uz žene na pravoj strani historije, čineći ravnopravnost stvarnošću 21. vijeka.


Ipak, uključivanje muškaraca u pokret ispostaviće se kao prilično kontroverzno.

Ipak, uključenje muškaraca u pokret se pokazalo prilično kontraverznim.


Zašto pozvati muškarce? Oni i jesu problem.


(Smeh) Zapravo, rečeno nam je da muškarce nije briga.

(Smijeh) Rekli su nam da muškarcima zapravo nije stalo.


Međutim, nešto neverovatno se desilo kada smo pokrenuli „On za nju ”.

Ali dogodilo se neočekivano kad smo pokrenuli HeForShe.


U samo tri dana više od 100 000 muškaraca se prijavilo i obavezalo da budu nosioci promene za jednakost.

U samo tri dana, više od 100.000 muškaraca je potpisalo i obavezalo se da budu agenti promjene za ravnopravnost.


U prvoj nedelji najmanje jedan muškarac u svakoj zemlji u svetu ustao je da bude uračunat i u toj istoj nedelji „On za nju ” je imala više od 1,2 milijarde diskusija

Prve sedmice se bar po jedan muškarac svake zemlje svijeta izdvojio i uključio, a te iste sedmice, HeForShe je tvorio više od 1.2 milijarde razgovora na društvenim mrežama.


i tada su mejlovi počeli da nadiru, ponekad čak hiljadu dnevno.

Tada su se mailovi počeli slijevati, ponekad i hiljadu dnevno.


Javio nam se čovek iz Zimbabvea koji je, nakon što je čuo za „On za nju ”, napravio„ školu za muževe ”. (Smeh) Bukvalno je išao po svom selu, svojeručno birajući sve muškarce koji su zlostavljali svoje partnerke i obavezao se da ih pretvori u bolje muževe i očeve.

Pisao nam je čovjek iz Zibabwea, koji je, čuvši za HeForShe, kreirao "" školu za muževe "". (Smijeh) Doslovno je hodao po svom selu, biravši muškarce koji su nasilni prema partnericama, odlučan da ih pretvori u bolje muževe i očeve.


U Puneu u Indiji advokat za mlade organizovao jeda podele „On za nju ” poruku sa svojom zajednicom.

U Indiji je advokat mladih organizirao inovativan skup mobilizirajući 700 biciklista da djele poruke HeForShe u vlastitoj zemlji.


U drugoj značajnoj priči muškarac je poslao veoma ličnu poruku o nečemu što se desilo u njegovoj zajednici.

Druga priča govori o čovjeku je poslao veoma ličnu poruku o događaju u njegovoj zajednici.


Napisao je: „Draga gospođo, ceo život sam živeo pored čoveka koji konstantno tuče svoju ženu.

Napisao je: "" Draga Madam, stanujem čitavog života vrata do čovjeka koji stalno tuče svoju ženu.


Pre dve nedelje slušao sam radio i vaš glas se pojavio, i pričali ste o nečemu što se zove „On za nju ” i potrebi da muškarci odigraju svoju ulogu.

Prije dvije sedmice sam slušao svoj radio i čuo Vaš glas kako govori o nečem naziva HeForShe, i potrebi da muškarci odigraju svoju ulogu


Kroz nekoliko sati čuo sam ženu pored kako plače ponovo, ali po prvi put nisam samo sedeo.

Za par sati sam čuo kako žena u susjedstvu plače i prvi put nisam ostao sjediti.


Osećao sam da moram nešto da uradim, te sam otišao tamo i suprotstavio se mužu.

Osjećao sam poriv da nešto učinim i otišao sam tamo suočiti se s mužem.


Gospođo, prošle su dve nedelje, a žena od tada nije plakala.

Madam, prošle su dvije sedmice i žena od tad nije plakala.


Hvala vam što ste mi dali glas. ” (Aplauz) Lične priče sa uticajem kao ove pokazuju da dodirujemo nešto u muškarcima, ali da bi se došlo do sveta u kome su žene i muškarci jednaki nije dovoljno samo da muškarci počnu da rade za cilj.

Hvala što ste mi dali glas. "" (Aplauz) Lične priče kao što je ova pokazuju da dodirujemo nešto u muškarcima iako postizanje svijeta u kojem su muškarci i žene jednaki nije samo stvar pridobijanja muškaraca.


Mi želimo konkretnu, sistemsku, strukturnu promenu koja može da izjednači političke, ekonomske i socijalne stvarnosti žena i muškaraca.

Želimo konkretne, sistematske, strukturalne promjene koje mogu ujednačiti političku, ekonomsku i društvenu realnost žena i muškaraca.


Tražimo od muškaraca da preuzmu konkretne akcije, pozivajući ih da intervenišu na ličnom nivou, da promene svoje ponašanje.

Tražimo od muškaraca konkretne akcije, pozivamo ih na uplitanje do ličnog nivoa, da promjene ponašanje.


i nosioci promene u svojim institucijama.

Želimo da muškarci vođe postanu uzori i agensi promjene unutar vlastitih institucija.


Već je ustalo nekoliko uticajnih muškaraca i vođa i konkretno su se obavezali prema „On za nju ”.

Već je određen broj uglednih muškaraca i vođa istupio i preuzeo konkretne HeForShe obaveze.


U nekoliko ranih uspešnih priča vodeća francuska bolnička kompanija, Akor, obavezala se da će ukinuti razliku u platama za svih svojih 180 000 zaposlenih do 2020. godine.

U prvih par uspješnih priča, vodeća se francuska uslužna kompanija Accor obavezala na ukidanje razlika u plati kod svih 180.000 zaposlenih do 2020.


(Aplauz) Švedska vlada predvođena svojom feminističkom vladom, obavezala se da ukine razliku u zapošljavanju i plaćanju za sve svoje građane tokom svog mandata.

(Aplauz) Vlada Švedske, pod sadašnjom feminističkom vladom, se obavezala na ukidanje razlika u plati i zaposlenju među svim građanima u okviru sadašnjeg mandata.


Sada, osam mjeseci kasnije, pokret se gradi.


Vidimo da se prijavljuju muškarci iz svake oblasti života i iz svakog dela sveta, od generalnog sekretara Ujedinjenih nacija Ban Ki Muna, do generalnih sekretara NATO-a i EU skupštine, od premijera Butana do predsednika Sijera Leonea.

Vidimo da se prijavljuju razni muškarci iz raznih dijelova svijeta od Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija, Ban Ki-Moona do Generalnog sekretara NATO-a i Vijeća EU, od Premijera Bhutana do predsjednika Sierra Leone.


Samo u Evropi, svi muškarci EU komesari i članovi parlamenta švedske i islandske vlade prijavili su se da budu „On za nju ”.

Samo u Evropi su svi povjerenici EU i članovi Parlamenta vlade Švedske i Islanda potpisale da budu HeForShe.


Zapravo, jedan od 20 muškaraca u Islandu pridružio se pokretu.

Zapravo, jedan od dvadeset muškaraca na Islandu se priključilo pokretu.


Poziv naše strastvene ambasadorke dobre volje, Eme Votson, skupio je više od pet milijardi medijskih utisaka, mobilišući stotine i hiljade studenata širom sveta da naprave više od sto „On za nju ” studentskih asocijacija.

Skupni poziv naše strastvene ambasadorice, Emme Watson, je skupio preko pet milijardi medijskih dojmova, mobilizirajući stotine i hiljade studenata širom svijeta ka stvaranju stotina HeForShe studentskih asocijacija.


Sad, ovo je početak vizije koju „On za nju ” ima za svet

Ovo je početak vizije koju HeForShe ima za svijet koji želimo vidjeti.


Ajnštajn je jednom rekao: „Ljudsko biće je deo celine....

Einstein je rekao jednom: "" Ljudsko biće je dio cjeline...


ali doživljava sebe, svoje misli i osećanja, kao nešto odvojeno od ostatka...

ali sebe doživljava, svoje misli i osjećaje, kao nešto odvojeno od ostalog...


Ova varka je jedna vrsta zatvora za nas...


Naš zadatak mora biti da se oslobodimo iz ovog zatvora šireći opseg naše saosećajnosti. "" Ako su žene i muškarci deo veće celine, kao što je Ajnštajn predložio, moja je nada da nam „On za nju ” može pomoći da se oslobodimoveć na kraju naša zajednička ljudskost.

Naš zadatak mora biti oslobađanje od zatvora kroz širenje kruga suosjećanja. "" Ako su žene i muškarci dio veće cjeline, kao što Einstein ukazuje, nadam se da HeForShe može pomoći da shvatimo da nas ne definira rod nego naša ljudskost, u konačnici.


„On za nju ” čini boljima snove muškaraca i žena, snove koje imamo za sebe i snove koje imamo za naše porodice, našu decu, prijatelje, zajednice.

HeForShe dodiruje snove žena i muškaraca, snove koje imamo za sebe i snove koje imamo za svoje porodice i djecu, prijatelje, zajednice.


„On za nju ” je o podizanju svih nas zajedno.

HeForShe radi na uzdizanju svih nas zajedno.


Odrasla sam sa dijagnozom fobične stidljivosti, i kao barem 20 drugih ljudi u prostoriji ove veličine, mucala sam.

Odrasla sam sa dijagnozom fobično stidljive, i kao najmanje 20 drugih ljudi u prostoriji ove veličine, mucala sam.


I to nas prati. To nas zaista prati, jer, kada se prema nama ophode na taj način, mi se ponekad osećamo kao da smo nevidljivi, da nas nagovaraju ili nam govore.

I vezano je za vas. Zaista je vezano za vas, jer kada smo tretirani na takav način, osjećamo se ponekad nevidljivo ili ogovarano.


A kada sam počela da gledam ljude, što je uglavnom bilo sve što sam radila, primetila sam da su neki ljudi zaista želeli pažnju i priznanje.

Kako sam počela da gledam u ljude, što sam najviše i radila, primjetila sam da su neki ljudi zaista željeli pažnju i prepoznavanje.


Ono što i dalje, možda prečesto, radimo.


i koji su imali ono što zovem uzajamnim načinom razmišljanja.

A tu su i drugi ljudi koje sam posmatrala koji su imali ono što zovem zajedničku mentalnu postavku.


U svakoj situaciji, oni bi našli način da govore o nama i kreiraju tu "" mi "" ideju.

U svakoj situaciji, našli su način da govore o nama i stvaraju tu "" mi "" ideju.


da ga vidim kao jednog u kome svi postajemo veći stvaraoci povoljnih prilika sa drugima i za druge.

Stoga je moja ideja ponovnog zamišljanja svijeta


Ne postoji veća prilika ili poziv na delanje koji nam je sada upućen nego da postanemo stvaraoci povoljnih prilika koji zajedno koriste svoje najbolje talente češće za veće dobro i postižu stvari koje ne bismo mogli da učinimo sami.

Ne postoji veće prilike ili poziva na akciju trenutno za nas nego postati stvaraoci prilika koji koriste najbolje talente zajedno češće za veće dobro i postizanje stvari koje ne bismo sami mogli da uradimo.


I hoću da vam govorim o tome, jer čak veća nego davanje, čak veća nego davanje, je naša sposobnost da zajedno učinimo nešto pametnijekoje nas oboje uzdiže i to može da raste.

I želim da vam pričam o tome jer mnogo prije davanja, mnogo prije davanja, postoji naš kapacitet da uradimo nešto mudrije zajedno za veće dobro koje nas izdiže i moje može da nas smanji.


Ali takođe želim da istaknem nešto drugo: svako od vas je bolji od bilo koga drugog, u nečemu.

Ali takođe želim da istaknem nešto drugo: Svako od vas je bolji od bilo koga drugog u nečemu.


To osporava popularno mišljenje da ukoliko ste najpametniji u prostoriji, vi ste u pogrešnoj prostoriji.

To negira taj popularni pojam da ako ste najpametnija osoba u prostoriji, onda ste u pogrešnoj prostoriji.


(Smeh) Dozvolite mi da vam ispričam o zabavi u Holivudu na kojoj sam bila pre dve godine, i upoznala sam tu glumicu u usponu, i uskoro smo razgovarale o nečemu prema čemu smo obe osećale strastveno: javnoj umetnosti.

(Smijeh) Dozvolite mi da vam ispričam o Holivduskoj zabavi na kojoj sam bila prije nekoliko godina,i uskoro smo govorili o nečemu što smo oboje strasno osjećali: javna umjetnost.


I ona je bila čvrsto ubeđena da svaka nova zgrada u Los Anđelesu

Imala je žestoko vjerovanje da svaka nova zgrada u Los Anđelesu treba da ima javnu umjetnost u sebi.


Ona je želela da to bude pravno regulisano,vatreno je počela da govori o onoj reflektujućoj skulpturi u obliku pasulja u parku Milenijum, i ljudi bi joj se približili i nasmejali bi se svom odrazu, i pozirali bi i zavodili i zajedno bi sebe fotografisali, i oni bi se smejali.

i žestoko je započela - ko je odavde iz Čikaga? žestoko je počela da govori o ovim reflektujućim skulpturama pasuljastog oblika u Milenijum Parku, i ljudi bi došetali do njih i smijali bi se odrazu u njima pozirali bi i zavodili, pravili bi selfije zajedno, i smijali bi se.


I dok je govorila, na um mi je pala misao.

Dok je govorila, jedna misao mi je prošla kroz glavu.


Rekla sam: "" Poznajem nekoga koga treba da upoznaš.

Rekla sam "" Znam nekoga koga treba da upoznaš. ""