Prateći dokumentarac predstavlja nove razvoje u oblasti neurologije i rešenje na mnoga do danas nerešena pitanja u fizici.

Ovaj dokumentarni film predstavlja nove razvoje u oblasti neurologije i nudi rješenja za mnoga, još neriješena pitanja fizike.


Dok se drži podalje od metafizičkih korelacija isključivo fokusiran na naučno proverljivim podacima takođe ima filozofski odjek koji se odnosi na život, smrt i postanak univerzuma.

Ne baveći se metafizičkim korelacijama jedino se fokusirajući na naučno provjerene činjenice ona ima filozofske posljedice koje se tiču života, smrti i porijekla svemira.


Zbog mnogo delova i gustine prezentacije možda ce biti potreban pregled nekoliko puta da bi razumeli implikacije prezentacije, čak iako je ulozeno prilično truda, da bi se pojednostavili kompleksni koncepti o kojima se govori.

Zbog svojih mnogih slojeva i kompaktnosti prezentacije, bilo bi dobro video više puta pogledati, da bi se u potpunosti shvatila njegova svrha, iako je uloženo mnogo truda, da se pojednostave kompleksni naučni termini o kojima ćemo govoriti.


U nastavku bih želeo da zahvalim autoru za dozvolu da pratim izveštaj o njegovom radu kako je želeo da ostane posvećen svom istraživanju izbegavajući svoje prisustvo u medijima.

Želio bih da se zahvalim autoru što mi je dopustio da pratim i opišem njegov rad pošto je željeo da ostane posvećen svom istraživačkom radu i izbjegne medijsko pojavljivanje.


Atina menjao i ispričao: Reese015 muzika:


Ljudski mozak je mreža otprilike oko stotinu milijardi neurona.

Ljudski mozak je mreža koja se sastoji od približno sto milijardi neurona.


Različita iskustva prave različite neuronske veze koje tada dovode do različitih emocija.

Različita iskustva stvaraju različite neuralne veze koje aktiviraju različite emocije.


I u zavisnosti koji neuroni su stimulisani određene veze postaju jače i efikasnije dok ostale postaju slabije.

Ovisno od toga koji neuroni budu stimulisani određene veze postaju jače i efikasnije dok druge postaju slabije.


Neko ko vežba da bude muzičar će stvarati jače neuronske veze koje povezuju dve hemisfere mozga da bi muzički bili aktivni.

Osoba koja vježba da postane muzičar će formirati jače neuralne veze koje povezuju njegove dvije hemisfere mozga tako da budu muzički kreativne.


Virtuelno, bilo koja vrsta talenta ili veštine moze se ostvariti kroz trening.

Praktično bilo koja sposobnost ili vještina se mogu istrenirati.


Rudiger Gram, je bio samopriznati "beznadežni student" koji nije znao matematiku, pošao je sa treniranjem svojih sposobnosti i time je postao slavni "ljudski kalkulator", sposoban za rešavanje ekstremno složenih matematičkih operacija.

Rudiger Damm, koji je sebe smatrao "beznadežnim studentom", je propadao u osnovnoj matematici, pa je počeo da trenira svoje sposobnosti i postao je poznati "ljudski računač" sposoban da izvrši vrlo komplikovane proračune.


Racionalnost i emcionalna elastičnost se ponašaju isto.

Racionalnost i emocionalna otpornost funkcionišu na isti način.


Ovo su neuro-veze koje mogu biti pojačane.

To su neuralne veze koje se mogu ojačati.


Šta god radili, u bilo koje vreme, vi psihički modifikujete vaš mozak da postane bolji u tome što radite.

Bilo šta da radite, vi fizički mijenjate svoj mozak i tako postajete bolji u tome.


Otkad je ovo utemeljujući mehanizam mozga, biti samosvestan moze drastično da obogati naše životno iskustvo.

Pošto je ovo jedan tako fundmentalan mehanizam rada mozga, biti samo-svjestan može u velikoj mjeri obogatiti naše životno iskustvo.


Sprecifični neuroni i neurotransmiteri, kao na primer norepinefrin, pokreće odbrambeni mehanizam kada osećamo da naše misli moraju biti zaštićene od uticaja drugih.

Određeni neuroni i neurotransmiteri, kao što je norepinefrin aktiviraju odbrambeno stanje, koda osjećamo da naše misli trebamo zaštiti od uticaja drugih.


Ako smo onda suočeni sa razlikama u mišljenju, hemikalije koje se luče u mozgu su iste one koje osiguravaju naše preživljavanje u opasnim situacijama.

Ako smo suočeni sa razlikama u mišljenu, hemikalije koje mozak tada proizvodi su iste kao one koje obezbjeđuju naš opstanak u opasnim situacijama.


U ovom defanzivnom stanju, onaj primitvniji deo mozga se meša sa racionalnim mišljenjem i limbički sistem moze da potisne većinu naše radne memorije, fizički izazivajuci "zatucanost".

U ovom odbrambenom stanju, primitivniji dio mozga ometa racionalno razmišljanje i limbički sistem tada može stopirati većinu naše radne memorije, fizički prouzrokujući "uskogrudnost".


Mi ovo vidimo u politici straha, i strategiji igrača pokera ili jednostavno kada je neko tvrdoglav u diskusiji.

To možemo vidjeti u politici straha, u strategiji igrača pokera ili jednostavno kada je neko tvrdoglav u diskusiji.


Bez obzira koliko je ideja značajna, mozak ima problem da je obradi kada je u takvom stanju.

Bez obzira koliko je neka ideja vrijedna, mozak se muči da je obradi kada je u ovakvom stanju.


Na nivou neurona, reaguje kao da nam se preti, čak i ako ova pretnja dolazi od neuvredljivih mišljenja ili činjenica koje mi u suprotnom smatramo korisnim i sa kojima se možemo racionalno složiti.

Na neuralnom nivou, mozak reaguje kao da mu nešto prijeti, iako ova prijetnja dolazi u obliku bezopasnih stavova ili činjenica koje su u drugom kontekstu korisne i sa kojima se racionalno možemo složiti.


Ali kada se izražavamo i kada su naši pogledi poštovani, te "defazivne hemikalije" se smanjuju u mozgu i neurotransmisija dopamina aktivira "revardne neurone", čineći nas snažnijim i povećavajući naše samopoštovanje.

Ali kad se izražavamo i kada su naši stavovi prihvaćeni, nivo ovih "odbrambenih hemikalija" u mozgu se smanji i prenos dopamina aktivira "nagrađujuće" neurone, što čini da se osjećamo sposobnima i naše samopouzdanje raste.


Naša verovanja imaju dubok uticaj na našu telesnu hemiju, ovo je zbog čega placebi mogu biti efiksasni.

Naša vjerovanja imaju prefinjen uticaj na hemiju našeg tijela, zbog toga je placebo tako efektivan.


Samopoštovanje ili samoverovanje je usko povezano sa neurotansmiterom seratoninom.

Samopouzdanje ili samopovjerenje su blisko povezani sa neurotransmiterom serotoninom.


Kada njegov nedostatak poprimi ozblijne razmere, to često vodi do depresije, samodestruktivnog ponašanja ili čak ubistva.

Kada njegov nedostatak dostigne ozbiljan nivo, to obično vodi u depresiju, samouništavajuće ponašanje ili u krajnjem slučaju samoubistvo.


Socijalna validacija povećava količinu dopamina i seratonina u mozgu, omogućavajuci nam da se odreknemo emocionalnih fiksacija i lakše postanemo samosvesniji.

Socijalno priznanje povećava nivo dopamina i serotonina u mozgu i dozvoljava nam da otpustimo emocionalne fiksacije i da lakše postanemo samosvjesni.


Socijalna psihologija često gleda na osnovnu ljudsku potrebu da se uklopi, i naziva ovo normativnim socijalnim uticajem.

Socijalna psihologija se često bavi osnovnom ljdskom potrebom da se uklopimo i to naziva "normativni socijalni uticaj".


Kad odrastemo, naš moralni i etički kompas je skoro u potpunosti izgrađen od naše prirode.

Tokom odrastanja je naš moralni i etički kompas skoro potpuno stvoren uticajem sredine.


Tako da su naša dela često rezultat potvrđivanja koja zadobijemo od društva.

Tako da su naše akcije često rezultat priznanja koje nam daje društvo.


Ali novi razvoj u neurologiji nam daje bolje razumevanje kulture i identiteta.

Ali novi razvoji u oblasti Neurologije nam nude bolje razumjevanje kulture i identiteta.


Skorašnje neurološko istraživanje je potvrdilo postojanje empatičkih neurona-ogledala.

Novija istraživanja u neurologiji su potvrdila postojanje empatičnih neurona ogledala.


Kada doživimo emociju ili vršimo radnju, specifični neuroni se aktiviraju.

Kada doživimo neku emociju ili obavimo neku radnju, određeni neuroni se aktiviraju.


Ali kada posmatramo nekog drugog ko vrši ovu radnju, ili kada to zamšljamo, mnogi isti neuroni će se aktivirati ponovo, kao da smo tu radnju i sami vršili.

Ali kad posmatramo nekog drugog kako obavlja ovu istu radnju, ili kad to samo zamislimo, mnoštvo istih neurona će se aktivirati, kao da sami izvodimo tu istu radnju.


Ovi empatički neuroni nas povezuju sa drugim ljudima dozvoljavajući nam da osetimo sta drugi osećaju.

Ovi empatički neuroni nas povezuju sa drugim ljudima i omogućavaju nam da osjetimo šta drugi ljudi osjećaju.


I kako ovi neuroni odgovaraju na našu maštu, možemo da doživimo povratnu emocionalnu vezu kao da je došla od nekog drugog.

Pošto ovi neuroni reaguju i na našu maštu, možemo doživjeti emocionalni feedback kao da je došao od nekog drugog.


Ovaj sistem je ono što nam omogućava da se samoodržavamo.


Ogledalo-neuron ne poznaje razliku između sebe i drugih i razlog je zašto smo toliko zavisni od društvenih validacija i zašto želimo da se uklopimo. Mi smo u konstantnoj dvojnosti između toga kako vidimo sebe i kako nas vide drugi.

Neuroni ogledala ne poznaju razliku između sebe i drugih i to je razlog zašto smo ovisni od priznanja drugih ljudi i zašto težimo ka tome da se uklopimo. mi smo u konstantnoj dualnosti između viđenja sebe i kako nas drugi vide.


Ovo može dovesti do zabune u pogledu identiteta i samopoštovanja.

Ovo može završiti u zbunjenosti, što se tiče identiteta i samopouzdanja.


I snimci mozga pokazuju da mi doživljavamo te negativne emocije i pre nego što ih postanemo svesni.

Skeniranja mozga pokazuju da mi doživljavamo ove negativne emocije prije nego što ih postanemo svjesni.


Ali kada samosvesni, mi možemo da menjamo zagubljene emocije, zato što kontrolišemo misli koje ih izazivaju.

Ali kada smo samosvjesni, možemo promijeniti ove neprikladne emocije, zato što mi kontrolišemo misli koje ih stvaraju.


Ovo je neurohemijska posledica o tome kako sećanja postaju labilna kada se vrate, i kako su obnovljena kroz sintezu proteina.

Ovo je neuralno-hemijska posljedica toga da sjećanja postaju labilna kada se aktiviraju i kako se restaurišu putem sinteze proteina.


Samoposmatranje duboko menja način kako naš mozak radi.

Samo-posmatranje iz osnova mijenja način rada našeg mozga.


Ono aktivira samoregulišuće neo-kortikoidne regione koji nam pružaju neverovatnu kontrolu nad našim osećanjima.

Ono aktivira samoregulirajuće oblasti neokorteksa koje nam daju nevjerovatnu mogućnost kontrole naših osjećanja.


Svaki put kad ovo uradimo, naša racionalnost i emocionalna elastičnost su učvršćeni.

Svaki put kada to radimo, naša racionalnost i otpornost se jačaju.


Kada nismo samosvesni, većina naših misli i akcija su impulsivni, i ideja da mi nasumice reagujemo i ne donosimo odluke, je instiktivno frustrirajuće.

Kada nismo samosvjesni, većina naših misli i radnji su impulsivne i ideja da proizvoljno reagujemo i da ne donosimo racionalne odluke je instinktivno frustrirajuća.


Mozak ovo rešava stvrajući objašnjenja za naše ponašanje i fizički prepisujući ih u naša sećanja, iako rekonsolidacija memorije nas tera da verujemo, da smo kontrolisali naše akcije.

Mozak to riješava tako što stvara objašnjenja za naše ponašanje i fizički ih upisuje u naša sjećanja, putem reintegracije u postojeću memoriju time stvarajući naše vjerovanje da imamo kontrolu nad našim ponašanjem.


Ovo je takođe nazvano nazadna racionalizacija, i ona može da ostavi većinu naših negativnih emocija nerešene, i stoga je spremna da bude aktivirana bilo kada.

Ovo se takođe zove i racionalizovanje unazad što može ostaviti većinu naših emocija nerješenima i spremnima da se ponovo aktiviraju u bilo koje vrijeme.


Emocije postaju stalno gorivo našoj zabuni dok nas će mozak pokušavati da obrazloži zašto smo se ponašali iracionalno.

Ove emocije postaju konstantni izvor goriva naše zbunjenosti pošto će naš mozak konstantno nastojati da opravda naše iracionalno ponašanje.


Sav ovaj kompleks i skoro šižofreno podsvesno ponašanje je rezultat ogromno paralelnog i raspodeljenog sistema u našem mozgu.

Svo ovo složeno i skoro šizofrenično podsvjesno ponašanje je rezultat široko rasprostranjenog sistema u našem mozgu.


Pojava jednistva je zapravo činjenica da su svaka od ovih odvojenih kola omogućena i izražena u jednom određenom vremenskom trenutku.

Izraz jedinstva je u stvari aktivnost i izražaj svakog od ovih odvojenih "strujnih kola" u nekom određenom momentu.


Naša iskustva stalno menjaju naše neuronske veze fizički menjajući paralelni sistem koji je naša svest.

Naša iskustva konstantno mijenjaju naše nervne veze, fizički mijenjajući paralelni sistem koji jeste naša svijest.


Direktne modifikacije ovoga mogu imati nadrealne posledice koje dovode u pitanje šta i gde je svest zapravo.

Direktno modifikovanje ovog sitema može imati nestvarne posljedice, te se postavlja pitanje Šta je i gdje se nalazi svijest?


Ako bi vaša leva hemisfera bila odvojena od desne, kao što je slučaj kod pacijenata s razdvojenim mozgom, mogli biste još uvek normalno da govorite i mislite iz leve hemisfere, dok bi vaša desna hemisfera imala ograničene kognitivne sposobnosti.

Ako bi tvoju lijevu hemisferu mozga odvojili od desne, kao što je slučaj sa pacijentima kojima su strane mozga odvojene hirurškim putem, vjerovatno bi i tada mogao da pričaš i razmišljaš sa lijevom hemisferom, dok bi tvoja desna hemisfera imala vrlo ograničene kognitivne kapacitete.


Vašem levom mozgu neće nedostajati desni deo, iako ovo duboko menja vaše posmatranje.

Tvojoj lijevoj strani mozga ne bi nedostajao njen desni dio, iako bi to duboko promijenilo tvoju percepciju.


Jedna posledica ovoga je da vi više ne možete da opišete nečiju desnu stranu lica.

Jedna posljedica toga je da ne bi mogao da opišeš desnu polovinu nečijeg lica.


Ali vi to nikad nećete pomenuti, nećete to smatrati problemom, ili čak shvatiti da se nešto promenilo.

Ali to ne bi nikada spominjao, i to nikada ne bi vidjeo kao problem, niti bi shvatio da se nešto u percepciji promijenilo.


S obzirom da ovo utiče više nego samo na vaše posmatranje stvarnog sveta, i takođe primenjuje vašim mentalnim slikama, to nije samo senzorni problem, već važna promena u vašoj svesti.

Pošto to utiče ne samo na tvoju percepciju stvarnog svijeta, već i na tvoje mentalne slike, to nije samo čulni problem, već je to fundamentalna promjena u tvojoj svijesti.


Svaki neuron ima napon koji može da se menja kada joni teku unutar ili izvan ćelije.

Svaki neuron ima voltažu koja se mijenja kada joni ulaze i izlaze iz ćelije.


Jednom kada napon neurona dostigne određeni nivo, ispaliće električni signal do drugih ćelija, koje će ponoviti taj proces.

Kada voltaža neurona dostigne određen nivo, neuron će otpustiti električni signal drugim ćelijama, a one će ponoviti proces.


Kada mnogo neurona ispuste signal u isto vreme, možemo meriti ove promene u obliku talasa.

Kada mnoštvo neurona otpušta signal istovremeno, tada možemo izmjeriti ove promjene u obiku talasa.


Moždani talasi podupiru skoro sve što se desava u našim mislima, uključujući memoriju opažanja i čak inteligenciju.

Moždani talasi su osnova skoro svega što se dešava u našem umu, uključujući sjećanje, pažnju, pa čak i inteligenciju.


Kako oni osciluju na različitim frekvencijama, oni su svrstani u opsezima kao alfa, beta i gama.

Pošto vibriraju različitim frekvencijama mogu se klasifikovati u grupe kao što su alfa, beta i gama.


Svaki od njih je povezan sa drugačijim zadatkom.

Svaka je povezana sa određenim zadatkom.


Moždani talasi dopuštaju moždanim ćelijama da podešavaju odgovarajuću frekvenciju za njihov poseban zadatak, ignorišući nebitne signale, slično kao što radio osciluje u razlicitim talasima kako bi uhvatio radio stanice.

Moždani talasi omogućavaju ćelijama da se "uštimaju" sa frekvencijom koja odgovara njihovom određenom zadatku, istovremeno ignorišući nerelevantne signale, što je slično tome kako radio traži različite talase da bi pokupio određene radio stanice.


Prenos informacija između neurona postaje najpovoljniji kada su njihove aktivnosti sinhronizovane. Ovo je isti razlog zasto mi doživljavamo kognitivni nesklad, frustraciju izazvanu istovremeno držeći se u kontradiktornim idejama.

Prenos informacija između neurona postaje optimalan kada je njihova aktivnost sinhronizovana. to je isti razlog zbog kojeg doživljavamo kognitivnu disonancu, frustraciju izazvanu istovremeno držeći kontradiktorne ideje.


Volja je jedva "pogon" da se smanji nesklad između svakih od naših aktivnih neuronskih kola.

Volja je samo težnja da se smanji disonanca među našim neuralnim kružnim tokovima.


Evolucija se može gledati kao isti proces, gde priroda pokušava da se prilagodi ili "odjekuje" sa svojim okruženjem.

Evoluciju možemo gledati kao isti proces, gdje priroda pokušava da se prilagodi, ili da "rezonuje" sa svojom okolinom.


Čineci to, evoluira do tačke gde postaje samosvesna i počinje da razmišlja o sopstvenom postojanju.

Na taj način ona evoluira do tačke kada postaje samosvijesna i počinje da se pita o sopstvenom postojanju.


Kada se osoba suoči sa paradoksom ili želeći nameru, dok misli da je ljudska egzistencija beznačajna, kognitivna disonanca se dešava.

Kada je osoba suočena sa paradoksom ili kada želi smisao istovremeno misleći da je ljudsko postojanje besmisleno, javlja se kognitivna disonanca.


Kros istoriju, ovo je dovelo mnoge da dosegnu za duhovnim i religijskim vođenjem, izazivajuci nauku, kako ona nije odgovorila na suštinska pitanja kao na primer:

Kroz istoriju je ovo pitanje povelo mnoge da traže odgovore u duhovnosti i religiji, preispitujući nauku, jer ona nije uspjela odgovoriti na egzistencijalna pitanja, kao što je:


"Ogledalo neuron ne poznaje razliku između sebe i drugih."

"Neuron ogledalo ne razlikuje sebe od drugih"


Leva cerebralna hemisfera je uglavnom odgovorna za stvaranje koherentnog sistema verovanja, u cilju održavanja osećaja kontinuiteta prema nasim životima.

Lijeva hemisfera mozga je uglavnom odgovorna za stvaranje koherentnog sistema vjerovanja, da bi održala osjećaj kontinuiteta u našim životima.


Nova iskustva bivaju isključena u već postojeci sistem verovanja.

Nova iskustva se integrišu u posojeći sistem vjerovanja.


Kada se ne uklope, ona su jednostavno odbačena.

Kada se ne uklapaju, jednostavno se odbace.


Kontra-balans ovome je desna hemisfera, koja ima suprotnu nameru.

Protutežu tome daje desna hemisfera mozga, koja ima suprotnu tendenciju.


S obzirom da leva hemisfera pokušava da sačuva model, desna hemisfera konstantno izaziva dosadašnje stanje.

Dok lijeva hemisfera pokušava da očuva postojeći model vjerovanja, desna hemisfera konstantno izaziva to dasadašnje stanje, tj staus quo.


Kada protivrečne anomalije postanu prevelike, desna hemisfera prisiljava reviziju u našem pogledu na svet.

Kada neskladnosti postanu prevelike, desna hemisfera nameće promjene u naš postojeći pogled na svijet.


Međutim, kad su naša verovanja prejaka, desna hemisfera možda neće uspeti u obaranju našeg poricanja.

Sa druge strane, ako su naša vjerovanja snažna, desna hemisfera možda neće uspijeti da razbije naše poricanje.


Ovo može stvoriti duboku zabunu kada ogledamo druge.

Ovo može izazvati duboku konfuziju kada se ogledamo u drugima.


Kada neuro-veze, koje fizički definišu naš sistem verovanja, nisu jako razvijene ili aktivne, onda naša svest, jedinstvo svih razvdvojenih aktivnih neuronskih kola u tom trenutku, mogu se sastojati većinom od aktivnosti vezanih za naše neurone ogledala.

Kada neuralne veze koje fizički definišu naše sisteme vjerovanja nisu čvrso razvijene ili aktivne, tada se naša svijest, koja je jedinstvo svih pojedinačnih aktivnih kružnih tokova u tom momentu, sastoji pretežno od aktivnosti ogledalo neurona.


Kao što osećamo glad, naša svest se sastoji uglavnom od drugih neuronskih interakcija za konzumiranje hrane.

Kao kad osjećamo glad, naša se svijest tada sastoji uglavnom od neuralnih aktivnosti povezanih sa konzumiranjem hrane.


Ovo nije rezultat nekog jezgrovitog "sebi" davanja komandi razlličitim cerebralnim zonama.

Ovo nije rezultat nekog jezgra "sebstva" koje daje komande različitim dijelovima mozga.


Svi različiti delovi mozga postaju aktivni i neaktivni i uzajamno deluju bez jezgra.

Svi različiti dijelovi mozga postanu aktivni i neaktivni i međusobno dejstvuju bez centra.


Kao što pikseli na ekranu mogu da se prestave kao jasna slika kada su udruženi, konvergencija(spajanje) neuronskih interakcija se izražava kao svest.

Kao što se piksle na ekranu ujedinjene mogu da izraze prepoznatljivu sliku, tako se i konvergencija neuralnih aktivnosti izražava kao svijest.


U svakom momentu smo, zapravo, druga slika.

U svakom momentu smo, u suštini, drugačija slika.


Različit entitet kada se ogleda, kada smo gladni, kada gledamo ovaj video.

Drugi smo entitet kad se ogledamo, kad smo gladni ili kad gledamo ovaj video.


Svake sekunde postajemo druge osobe dok prolazimo kroz raličite faze.

Svake sekunde smo druge osobe pomjerajući se kroz različita stanja.


Kada upotrebimo naše neurone ogledala, možemo stvoriti ideju identiteta,

Kada koristimo naše neurone ogledala da bi posmatrali sebe, stvaramo ideju identiteta.


Ali ako uradimo ovo sa naučnim shvatanjima, mi vidimo nešto sasvim drugo.

Ali kada to radimo sa našim naučnim shvatanjima, vidimo nešto sasvim drugo.


Neuronska sinergija koja proizvodi našu oscilirajuću svest, proteže se mnogo dalje nego od naših neurona.

Naše neuralne sinergje, koje stvaraju našu oscilirajuću svijest su mnogo više od naših neurona.


Mi smo približno rezultat elektrohemijskih reakcija cerebralnih hemisfera, kao što smo čula povezana s našim neuronima i drugim neuronima u našem okruženju.

Jednako smo rezultat hemijske interakcije moždanih hemisfera, kao što smo rezultat rada naših čula, koja povezuju aktivnost naših neurona sa neuronima u našoj okolini.


Ovo nije hipotetička filozofija, već je osnovni sastav neurona ogledala, koji nam omogućavaju da razumemo sebe kroz druge.

Ovo nije hipotetička filozofija, to je osnovno svojstvo neurona ogledala, koje nam omogućava da razumijemo sebe kroz druge.


Gledajući ove neurološke aktivnosti kao sopstvene, isključujući okruženje, bi bilo pogrešno shvatanje.

Sagledati ovu neuralnu aktivnost kao odvojenu od uticaja okoline, je pogrešno.


Naše nadprirodne karakteristike se takođe ogledaju u evoluciji, gde je naše preživljavanje kao primati oslonjeno na naše kolektivne veštine.

Odlige našeg organizma se takođe oslikavaju u evoluciji, gdje je naše preživljavanje kao primata ovisilo od naših kolektivnih sposobnosti.


Tokom vremena, neokortikoidni regioni su evoluirali da dopuste podešavanje primitivnih instikata i obaranje hedonističkih impulsa za dobrobit grupe.

Vremenom su se razvili dijelovi neokorteksa, koji su omogućili regulisanje primitivnih instinkta i prevazilaženje hedonističkih težnji u korist grupe.


Naši sebični geni su došli da unaprede recipročna socijalna ponašanja u nad-organskim strukturama, efektivno odbacujući pojam "preživljavanje najsposobnijih".

Naši sebični geni su vremenom počeli da promovišu recipročno socijalno ponašanje, efektivno odbacujući pojam "preživljavanja najjačeg".


Neuronska aktivnost mozga rezonuje uglavnom koherentno kada ne postoji neslaganje između ovih novijih unapređenih cerebralnih regiona i starijih koji su primitivniji.

Neuralna aktivnost mozga je rezonantno najkoherentnija kada ne postoji neusaglašenost između ovih razvijenih novih dijelova mozga i starijih i primitivnijih dijelova mozga.


Što mi tradicionalno nazivamo "sebične namere" je samo uska interpretacija šta samouslužno ponašanje podrazumeva, u čemu su ljudske karakteristike doživljene kroz pogrešan primer identiteta... umesto kroz naučni pogled na ono šta smo: momentalna ekspresija stalno promenljivog jednistva bez centra.

Ono što tradicionalno zovemo "sebične tendencije" je samo ograničeno tumačenje toga šta sebično ponašanje zahtijeva, dok se ljudske karakteristike vide kroz promašenu paradigmu identiteta...a ne putem naučnog shvatanja sta je to čovjek: trenutačni izraz konstantno promjenljivog jedinstva bez upravljajućeg centra.


Psihološke posledice ovoga kao objekta sistema verovanja dopuštaju samosvesti bez privrženosti zamišljenom sebi, prouzrokujući dramatična povećanja u mentalnoj jasnoći, socialnoj savesti, samoregulaciji i šta je češto opisano kao "biti u trenutku".

Psihološke posljedice ovog objektivnog sistema vjerovanja dozvoljavaju samosvijesnost bez vezivanja za imaginarno sebstvo, što vodi ka intenzivnosti mentalne jasnoće, socijalne svijesti, samoregulacije i prisutnosti u momentu.


Opšte kulturno verovanje je uglavnom bilo takvo da nam je potreban narativni, dijahroni pogledi na naš život, da bi se uspostavile moralne vrednosti.

Opšte prihvaćeno kulturno vjerovanje je da nam je potrebna priča (narativ), tj. dijahroničan pogled na život, da bi uspostavili moralne vrijednosti


Ali sa našim trenutnim shvatanjima empatičke i socijalne prirode mozga, mi sada znamo da naučni poged, bez ikakve privrženosti našem identitetu ili "priči", doprinosi daleko tačnijoj, značajnijoj i etičkoj paradigmi nego naše anegdotske vrednosti.

Ali u svijetlu aktuelnog shvatanja empatijske i socijane prirode mozga, sada znamo da naučno objašnjenje, bez vezivanja za naš identitet ili "priču", nudi puno akuratniju i smisleniju etičku paradigmu, nego naše anekdotne vrijednosti.


Ovo je logično, otkad je naša tradicionalna težnja da defnišemo sebe kao nestvarne individualističke konstante nervno povezuje i dizajnira mozak prema difunkcionalnim kognitivnim procesima, kao na primer kompulsivno označavanje i psihološka potreba da namećemo iščekivanja.

To je i logično, pošto naša tradicionalna tendencija da sebe definišemo kao imaginarne individualističke konstante konstantno na neuralnom nivou formira i dizajnira mozak ka nefunkcionalnim kognitivnim procesima, kao što su kompulsivno etiketiranje i psihološka potreba da namećemo iščekivanja.


Praktično označavanje podupire sve oblike interakcija i našim svakodnevnim životima.

Praktično etiketiranje je osnova svih naših svakodnevnih interakcija.


Ali pod psihološkim označavanjem nas samih kao unutrašnjeg i okruženja kao spoljašnjeg, mi ograničavamo naše neurohemijske procese i doživljavamo isključenje u zabludi.

Psihološki etiketirajući sebe kao nešto interno a okolinu kao nešto eksterne, mi ograničavamo sopstvene neurohemijske procese i doživljavamo iluziju odvojenosti.


Rast i njegovi evoluciono neželjeni efekti, kao na primer sreća i ispunjenost, su stimulisani kada nismo označeni u našim interakcijama.

Lični rast i njegove evolucionarne posljedice, kao što su sreća i ispunjenost, stimulišu stanja kad nas niko ne etiketira u našim interakcijama.


Možemo imati mnoštvo raličitih pogleda i neslaganje jedno drugog u praktičnim uslovima, ali interakcije koje ipak prihvataju nas za onakve kakvi smo, bez prosuđivanja, su neurofizički katalizatori koji povezuju

Možemo imati mnoge različite stavove i praktične nesuglasice jedni sa drugima, ali one interakcije u kojima smo prihvaćeni za ono što jesmo, bez osuđivanja, su neuropsihološki katalizatori koji formiraju


ljudski mozak da spozna druge i prihvati racionalno verifikovani sistem verovanja bez neslaganja.

ljudski mozak da prihvati druge ljude i da prihvati racionalno provjerene sisteme vjerovanja bez disonance.


Stimulišući ovakav tip neuronskih aktivnosti i interakcija olakšava potrebu za distrakcijom ili zabavom i stvara cikluse konstruktivnog ponašanja u našem okruženju.

Stimulacija ovakvog neuralnog aktiviteta i interakcije umanjuje potrebu za distrakcijom ili zabavom i stvara cikluse konstruktivnog ponašanja u našoj okolini.


Sociolozi su utvrdili da fenomeni kao što su gojaznost i pušenje, emocije i ideje, proširuju i šume kroz društvo u mnogome na isti način gde su električni signali neurona prenošeni kada su njihove aktivnosti sinhronizovane.

Sociolozi su utvrdili da se fenomeni, kao što su debljina i pušenje, emocije i ideje, šire kroz društvo na isti način kao što se električni signali neurona prenose kada je njihova aktivnost sinhronizovana.


Mi smo globalna mreža neurohemijskih reakcija.


I samopojačavajući ciklus prihvatljivosti i priznanja, podržan dnevnim izborima u našim interakcijama, je lančana reakcija koja će ultimativno odrediti našu kolektivnu veštinu da nadvladamo zamišljene razlike i da gledamo na život u velikoj šemi stvari.

Samopojačavajući ciklus prihvatanja i priznavanja, poduprt našim svakodnevnim izborom interakcije, je lančana reakcija koja će u konačnici definisati našu kolektivnu sposobnost da prevaziđemo umišljene razlike i da sagledamo život kroz veću šemu stvari.


Velika Šema Stvari zasnovano na istraživanju Atine izmenjeno i ispričano:

Velika šema stvari Bazira se na istraživanju Athene montaža i naracija: Reese015


I postoji još nešto za šta sam uverena da, u svojoj podsvesti takođe znate, a to je da svakodnevno 25 000 dece umre usled uzroka koje je moguće sprečiti.

Ima i nešto drugo u što ja vjerujem, u pozadini vašeg uma, vi također znate da, svakodnevno, 25,000 djece umre zbog potpuno zaustavljivih uzroka.


Zamislite da ste prikupili nekoliko miliona dolara.

Zamislite da imate par miliona dolara koje ste skupili.


Možda ste političar u nekoj zemlji u razvoju, i imate budžet koji želite da potrošite na siromašne.

Možda ste političar u nekoj zemlji u razvoju, i imate budžet da potrošite; želite da ga potrošite na siromašne


Da li verujete ljudima koji vam kažu da sve što treba da uradimo je da trošimo novac, da znamo kako da iskorenimo siromaštvo, samo treba da se potrudimo?

Da li vjerujete ljudima koji kažu da sve treba uraditi je potrošiti pare, da mi znamo kako iskorjeniti siromaštvo samo trebamo raditi vise?


Možda gledate u prošlost i vidite da li je donela nešto dobro.

Možda pogledamo u prošlost i vidimo da li je postignuto išta dobro.


Kako znate šta bi se dogodilo bez pomoći?

Kako da znamo šta bi se desilo bez finansijiske pomoći?


I svijet je potrošio dosta novaca na to.


GAVI (Globalna Alijansa za Vakcine i Imunizaciju) i Gates fondacija daju mnogo novca za ovo.

GAVI i Gejts fondacije obje zalažu mnogo novca za imunizaciju.


I zemlje u razvoju takođe ulažu mnogo napora.

Čak i zemlje u razvoju same ulažu dosta truda.


To je ono što zovete "problemom poslednje milje".

Ovo je šta mi zovemo "problem posljednje milje."


Kako ćete iskoristiti svoj milion da rešite ovaj "problem poslednje milje"?

Kako koristiti taj milion da riješimo problem posljednje milje?


Malarija ubija skoro 900 000 ljudi svake godine, većinu u pod-saharskoj Africi, od kojih je najviše mlađe od 5 godina.

Malarije ubija skoro 900,000 ljudi svake godine, uglavnom ljudi u sub-saharskoj Africi, većina mlađih od pet godina.


Već znamo kako da izlečimo malariju, ali neki ljude vam prilaze i kažu,

Mi već znamo kako ubiti malariju, ali neki ljudi dođu i kažu.


Neće ih koristiti, ili ih neće koristiti na krevetima, nego kao mreže za pecanje."

Neće ih koristiti, ili ih bar neće koristiti kao mreže za krevet, možda za ribarenje."


Da damo mreže besplatno, da maksimiziramo pokrivenost?


Ili ćete naterati ljude da ih plate kako biste ih naveli da ih stvarno cene?

Ili da tražimo da ljudi plate kako bismo bili sigurni da ljudi razumiju vrijednost tih mreža?


Možda bi trebalo da šaljemo decu u škole.


Ja ne mogu da odgovorim na veliko pitanje, da li je pomoć koristila ili ne, ali na ova tri pitanja mogu da odgovorim.

Ja ne mogu odgovoriti na veliko pitanje, da li je finansijiska pomoć uspješna ili ne, ali ova tri pitanja, ja mogu odgovoriti.


Znaci, to nije zbog toga što vakcine nisu tu.


I nije zbog toga što roditeljima nije stalo do svoje dece.

I nije zato što roditelji ne mare za svojom djecom.


I možda kada stignete tamo, zatekete ovo.

I možda kada dođete tamo, šta nađete je ovo.


Centar je zatvoren i morate da se vratite.

Centar za imunizaciju je zatvoren, morate doći ponovo.


Vi ste vrlo zauzeti, imate toliko drugih stvari da uradite, uvek ćete odlagati i odlagati dok na kraju ne bude kasno.

I vi ste zauzeti, imate mnogo drugih stvari za uraditi, Uvijek ćete polušati da odgodite i odgodite, i na kraju će biti prekasno.


Pa, ako je to problem, onda je mnogo lakše jer, A - možemo olakšati i B - možda možemo ljudima dati razlog da reaguju danas, pre nego da čekaju sutra.

Dakle, ako je to problem, to je mnogo lakše jer, A, možemo proces pojednostaviti, i, B, možda možemo dati ljudima razlog da djeluju danas, radije nego sutra.


Sada, možda ćete reći. "Da, ali to nije održivo.


Ne možemo stalno davati ljudimo sočivo."

Ne možemo konstantno davati leća ljudima."


Pa, ispostavlja se da je to pogrešna računica jer jevtinije je davati ljudima sočivo nego ne davati.

Pa, to je pogrešna računica jer je jeftinije davati leća nego ne davati ih.


Jedno je: ako ljudi moraju da plate za baldahin, da li će ga kupiti?

Ako ljudi moraju platiti za mrežu, da li će je kupiti?


Da li poklanjanje baldahina sprečava njihovu kupovinu u budućnosti?

Da li besplatne mreže obeshrabruju kupovinu u budućnosti?


Neki ljudi dobiju 100% popusta, neki 20% popusta, neki dobiju 50% popusta itd.

I neki ljudi dobiju 100 % sniženje, a neki drugi 20 % sniženja, i neki drugi ljudi dobiju 50 % sniženja, itd.


Čak i sa delimičnom subvencijom - 3 dolara i dalje nije puna cena baldahina.

Dakle i sa djelimičnim popustom -- tri dolara nije puna cijena proizvodnje jedne mreže za krevet.


Sada imate samo 20% ljudi sa baldahinima, gubite [nejasno], to nije dobro.

I sada imamo samo 20 posto ljudi sa tim mrežama za krevete, gubimo zdravstveni imunitet, to nije dobro.


ljudima koji su dobili besplatne mreže, godinu dana kasnije, ponuđena je opcija da kupe mrežu za 2 dolara.

ljudi koji su dobili mreže besplatno, godinu poslije, su dobili ponudu da kupe mrežu za krevet za dva dolara.


Znate kako da vakcinišete, kako da date baldahine."

Sada znamo kako imunizirati, znamo kako davati mreže za krevete."


Ali političarima su potrebne različite opcije.

Ali ono što političarima treba je niz mogućnosti.


Postoji toliko stvari koje možete učiniti.

Postoje mnoge opcije koje možete uraditi.


Možete da platite za uniforme, možete da ukinete školarine, da izgradite toalete, možete devojčicama da date uloške, itd.

Možete platiti za uniforme, uklonuti potrebne naknade, izgraditi komunalne toalete, možete izgraditi higjenske uloške za djevojke, itd.. itd.


Za vaših sto dolara, dobijate između jedne i tri dodatne godine obrazovanja.

Za stotinu dolara dobijemo između jedne i tri dodatne godine obrazovanja.


Recite ljudima šta su predonsti obrazovanja.


Ljudi ne bi ovo izabrali, a ipak, ovo su programi koji uspevaju.

To nisu stvari koje bi ljudi uradili, i opet, to su programi koji su uspješni.


I onda je potrebno da usmeravamo politiku.


Zapravo, po poslednjoj proceni, nešto više.

Ustvari, nešto više od posljednjeg mjerenja.


Dve milijarde dolara je skupljeno samo prošlog meseca.

Dvije milijarde dolara su obećane samo zadnji mjesec.


I treće, ne znamo da li činimo ispravnu stvar.

I treće, ne znamo kako da ga riješimo efikasno.


Dala sam vam tri jednostavna odgovora na tri pitanja.


Dajte sočivo za imunizaciju ljudi, obezbedite besplatne baldahine, izlečite decu.

Dajte leća da imuniziramo ljude, dajte besplatne mreže za krevete, i izliječite crve djeci.


Ali ipak, kada je mladi vođa u Davosu pokazao brojeve koje sam vam dala, započeo je "Deworm the World" ("Oslobodimo svet od glista").

Ali ipak, kada je mladi globalni vođa u Davosu pokazao statistike koje ste vidjeli, počeli su "Deworm the World".


I zahvaljujući tome, i naporu mnogih vlada i fondacija, 20 miliona dece školskog uzrasta je izlečeno u 2009.

I hvala "Deworm the World", i trudu mnogih zemalja i fondacija, 20 miliona školskog uzrasta dijece je izliječeno u 2009.


Ne mogu da vam kažem da li je pomoć koju smo dali u prošlosti značila nešto, ali možemo li se vratiti ovde za 30 godina i reći, "Ono što smo ovde uradili je stvarno ubrzalo promenu na bolje."

Ne mogu vam reći da li je finansijiska pomoć potrošena u prošlosti napravila promjene, ali se možemo vratiti ovdje za 30 godina i reći, "Šta smo uradili, je ustvari napravilo promjenu ka boljem."


Vjerujem da možemo, i nadam se da hoćemo.


Ово је веома озбиљан говор.


То је када млади пар шапуће:


"Вечерас ћемо да направимо бебу".


Неки људи кажу да светска популација расте овако -- три милијарде 1960., седам милијарди прошле године - и да ће наставити да расте јер неке религије спречавају жене да имају мали број деце и можда ће се овако наставити.

I postoje ljudi koji kažu da će populacija rasti ovako -- tri miljarde 1960., sedam milijardi upravo prošle godine -- i da će nastaviti da raste jer postoje religije koje ženama ne dozvoljavaju da imaju manje djece, i to može da se nastavi ovako.


Ово је тест.


Хришћанство доминира у овим земљама.

I kršćanska religija većine, vidimo je u ovim zemljama.


Оне су плаве.


Овде показујем број деце по жени: двоје, четворо, шесторо -- много беба, мање беба.

Sada pokazujem broj beba po svakoj ženi ovdje: dva, četiri ili šest -- mnogo beba, manje beba.


1962. - видите како постају мало богатији, али број деце по жени опада?

Sada u 1962. -- možete vidjeti da postaju malo bogatiji, ali da broj beba po ženi opada?


Погледајте Кину.


Они опадају прилично брзо.


Овај развој догађаја је прилично изузетан.

Prilično je zapanjujući razvoj koji se desio.


Овде су земље од Сједињених Држава, са примањима од 40 000 $ по становнику,

I ovo su zemlje od Sjedinjenih država ovdje, sa 40 hiljada dolara po glavi stanovnika,


Француска, Русија, Иран,


Мексико, Турска, Алжир,


Индонезија, Индија, све до Бангладеша и Вијетнама чија су примања по особи мањa од 5% од оних у САД, а имају исти број деце по жени.

Indonezija, Indija i sve do Bangladeša i Vijetnama, koje imaju manje od pet procenata prihoda po glavi stanovnika u poređenju sa SAD-om i isti broj beba po jednoj ženi.


Ако их вратим у тренутак кад су постали независни, што је скоро иста година - '71., '72. -- десио се прилично невероватан развој.

Vratiću ove zemlje unazad do godine njihove nezavisnosti, što je otprilike u isto vrijeme -- 71., 72. -- prilično je zapanjujući razvoj koji se dogodio.


Отишао сам на сајт статистичког завода Катара - веома је добар. Препоручујем га -- и потражио сам - да, ту се можете добро забавити -- и бесплатно су доступни подаци о друштвеним трендовима у Катару.

Otišao sam na internet stranice statističkih institucija Katara -- imaju veoma dobru stranicu, preporučujem je -- i kad sam pogledao - o da, možete se dobro zabaviti ovdje -- i preuzeo sam potpuno besplatno katarske socijalne trendove.


Има доста за читање.


Стручњаци из владине агенције Катара кажу да су најважнији фактори:

Ovo su naučnici i eksperti u zvaničnoj statističkoj agenciji Katara i oni kažu da su najvažniji faktori sljedeći:


"Касније ступање у брак, виши степен образовања жена у Катару и више жена међу радном снагом."

"Starija dob pri stupanju u prvi brak, povećan nivo obrazovanja katarske žene i više žena integrisano u radnoj snazi."


Наука се потпуно слаже.


Данас је просечан број деце у свету као у Колумбији - 2,4.

Prosječan broj djece u svijetu je kao u Kolumbiji -- danas je 2,4.


Десиће се оно што зовемо "велико попуњавање".

Ono što će se desiti je nazvano "veliko popunjavanje".


Видите да овде као да фали три милијарде.

Možemo vidjeti da oko tri milijarde ovdje nedostaje.


Uloženo je mnogo rada u nju nakon fotografisanja.

Uloženo je mnogo truda u nju nakon samog fotografisanja.


Ali poenta je u tome da je ovo metafora sa zubima. I sa tim metaforičkim zubima želim danas da predložim da malo porazmislimo o ulozi savremene matematike, ne samo finansijske matematike, već generalno matematike.

Ali čini se da je ključno da je ovo metafora sa zubima, i sa tom mišlju vam želim predložiti danas da ponovo promislimo ulogu savremene matematike -- ne samo finansijske matematike, nego matematike uopšte.


Njena tranzicija od nečega što smo uzeli od sveta, do nečega što stvarno počinje da ga oblikuje -- svet oko nas i svet u nama.

Njena trazicija iz nečega što izvodimo i deriviramo iz stvarnog svijeta u nešto što zapravo počinje oblikovati svijet -- svijet oko nas, svijet unutar nas.


Oni zahtevaju osećaj za istinu jer se stalno ponavljaju.

Oni stiču osjećaj istine jer se iznova ponavljaju.


I oni okoštavaju i kalcifikuju se i postaju stvarni.

I oni se okoštaju i kalcificiraju, i zapravo postaju stvarni.


A on je rekao: "Pa, uglavnom smo pokušavali da prokljuvimo nevidljivost lovačkih aviona."

I rekao je, "Pa, uglavnom smo pokušavali da razbijemo nevidljivost lovačkih aviona."


A ja sam rekao, "Zvuči kao odličan posao.


Da bi razumeli to, morate da razumete kako funkcioniše nevidljivost aviona.

Da biste to razumjeli, morate imate osnovno razumijevanje kako funkcioniše nevidljivost aviona.


Ovo je jako prosto objašnjenje ali u suštini, ne možete tako jednostavno da prođete radarskim signalom kroz 156 tona čelika na nebu.

I -- ovo je potpuno pojednostavljeno -- ali u osnovi ne možete jednostavno da provučete radarski signal kroz 156 tona čelika na nebu.


Ali možete uzeti tu veliku, masivnu stvar, i pretvoriti je u milion malih stvari -- nesto poput jata ptica -- tada radar koji ga traži mora biti u mogućnosti i da vidi svako jato ptica na nebu.

Ali ako možete uzeti ovu veliku, masivnu stvar, i pretvoriti je u milion malih stvari -- nešto kao jato ptica -- u tom slučaju, radar koji to traži mora biti u stanju uočiti svako jato ptica na nebu.


I kad god smo videli jato ptica koje komunicira elektronski pomislili smo da to sigurno ima veze sa Amerikancima."

I kad god bismo vidjeli jato ptica koje ima elektronsku komunikaciju, mogli smo biti prilično sigurni Amerikanci imaju nešto s tim."


"Vi ste dakle efektivno negirali 60 godina aeronautičkih istraživanja."

"Znači, Vi ste efektivno poništili "60 godina aeronautičkog istraživanja.


Obzirom da su vijesti o finansijama nešto češće u posljednje vrijeme.


A on je odgovorio, "Na Vol Stritu imaš trenutno 2000 fizičara i ja sam jedan od njih."

Rekao je, "Pa trenutno ima 2.000 fizičara na Wall Streetu, i ja sam jedan od njih."


"Šta je crna kutija Vol Strita?", upitah ga.

"I šta je crna kutija na Wall Streetu?", pitao sam.


"Zanimljivo je što to pitate, jer se to zapravo zove trgovanje iz crne kutije".

"obzirom da se zaista zove trgovanje iz crne kutije ("black box trading").


A ponekad se zove i algo trgovanje, algoritamsko trgovanje."

A nekada se naziva i algo trgovanje, algoritamsko trgovanje."


Algoritamsko trgovanje se razvilo jer su institucionalni trgovci imali isti problem kao i Američka vazdušna avijacija.

I algoritamsko trgovanje je nastalo dijelom jer su institucionalni investitori imali iste probleme kao američka ratna avijacija.


Oni su menjali svoje vlasničke pozicije -- bilo da su Proctor & Gamble ili Accenture ili neko drugi -- menjali vlasništvo nad milionima deonica nečega na tržištu.

Mijenjali su svoje vlasničke pozicije -- bilo da je to bio Proctor & Gamble, Accenture, ili neka druga firma -- mijenjali su vlasništvo nad milionima dionica nečega kroz tržište.


Tako da su morali da nađu način -- i za to koriste algoritme -- da podele tu jednu veliku transakciju u milion malih transakcija.

Tako da su morali pronaći način -- a za ovo koriste algoritme -- da podijele tu jednu veliku stvar, veliku transakciju u milion malih transakcija.


Ono što je krenulo po zlu je da je pre godinu dana devet posto ukupnog tržišta nestalo za pet minuta, i to nazivaju "Blic lom u 2:45"

Pa, šta može poći po zlu je da je prije godinu dana, 9 posto vrijednosti cjelokupnog tržišta nestalo za samo pet minuta. i to nazivaju "fleš krahom u 2:45".


Sve što su imali je bio monitor ispred sebe sa brojevima i crveno dugme na kojem je pisalo, "Stop."

Sve što su imali bio je monitor ispred njih sa brojevima na njemu i crveno dugme na kojem je pisalo "Stop".


Stvar je u tome da mi pišemo stvari, pišemo stvari koje nismo u stanju više da pročitamo.

Stvar je zapravo u tome da mi trenutno pišemo stvari, pišemo ove stvari koje više ne znamo pročitati.


I izgubili smo ideju o tome šta se stvarno dešava u svetu koji smo napravili.

I izgubili smo osjećaj šta se zapravo zbiva u ovom svijetu koji smo napravili.


Oni rade ono što mi oduvek radimo kada smo suočeni sa velikom količinom podataka koje ne razumemo, a to je da im daju imena i priču.

I rade ono što smo uvijek radili kad se suočimo sa velikom količinom podataka koje ne razumijemo -- damo im ime i priču.


Ovo je jedna koju su našli, i nazvali je "Nož",

I tako, ovo je jedan od algoritama koji su pronašli koji zovu "Nož",


Knjiga nije više u štampi, ali... (Smeh)

Knjiga se više na štampa, ali ipak... (Smijeh)


Da ste je kupili po ceni od 1,7 miliona, to bi bilo skoro besplatno.

Da ste je kupili po cijeni od 1.7 miliona, to bi bila bagatela.


Niko nije ništa kupovao niti prodavao; šta se dešavalo?

Niko nije ništa kupovao ili prodavao; šta se događalo?


Kada vidite ovakvo ponašanje, to što vidite je dokaz algoritamskog konflikta, algoritama koji su zapetljani jedan u drugi bez ljudskog nadzora, bez nadzora odrasle osobe, nekoga ko bi rekao, "1,7 miliona je mnogo."

I kada vidite ovu vrstu pojave, ono što vidite je manifestacija algoritama u konfliktu, algoritama zaključanih u beskonačnim krugovima jednih sa drugima, bez ikakvog ljudskog nadzora, bez roditeljske pažnje nekoga ko bi rekao, "Zapravo, 1.7 miliona je više nego dovoljno."


Sličan primjer Amazonu vidimo i na Netflixu.


Počeli su sa Cinematch algoritmom i probali još mnoge druge.

Počeli su sa Cinematch, a onda su okušali i niz drugih.


Imate Planetu dionosaura ("Dinosaur Planet"), Gravitaciju ("Gravity").


Trenutno koriste Pragmatični haos ("Pragmatic Chaos").


"Pragmatični haos" je sličan "Netfliks" algoritmu, pokušava da uradi istu stvar.

Pragmatični haos pokušava učiniti istu stvar kao i svi drugi Netflix algoritmi.


Pokušava da vas razume, kao operativni sistem u vašoj lobanji, kako bi vam predložio koji biste sledeći film mogli da pogledate što je veoma, veoma težak problem.

Pokušava shvatiti vas, operativni sistem u vašim glavama, kako bi preporučio naredni film koji biste mogle pogledati -- što je veoma, veoma težak problem.


Poteškoća kod ovog problema i činjenice da ga ne razumemo najbolje, ne umanjuje značaj efekta "Pragmatičnog haosa".

Ali složenost problema kao i činjenica da ga i ne razumijemo u potpunosti, ne umanjuje učinak koji Pragmatični haos ima.


"Pragmatični haos", kao i svi "Netfliks" algoritmi, određuje, na kraju, 60 procenata svih filmova koji se iznajmljuju.

Pragmatični haos, kao svi Netflix algoritmi, određuje, na kraju, 60 procenata svih filmova koji se rentaju.


Nekoliko informacionih naučnika iz Velike Britanije je u Holivudu, i imalu algoritme za scenarije -- kompanija koja se zove Epagogix.

E, pa nekoliko informacijskih naučnika iz Velike Britanije je u Holivudu, i oni imaju algoritme za scenarije i filmske priče -- kompanije koja se zove Epagogix.


I ako bi ovi algoritmi, kao oni na Volstritu, pali i nestali, kako ćemo znati, kako će to izgledati?

I ako ovi algoritmi, kao algoritmi na Wall Streetu krahiraju jednog dana i pođu po zlu, kako ćemo znati, kako će to izgledati?


To možete da vidite ako ih usporite i zakačite svetlo na njih.

I vi to možete i vidjeti ako ih usporite i dodate im svjetlo.


Oni su kao tajne arhitekte u vašoj spavaćoj sobi.

A oni su kao neki tajni arhitekti u vašoj spavaćoj sobi.


Najviše je osetite kada se nalazite u zatvorenoj metalnoj kutiji,

Najviše ćete je osjetiti kad se budete nalazili u zatvorenoj metalnoj kutiji,


liftu nove generacije, koji se zovu lokaciono kontrolisani liftovi.

liftu nove generacije, kojeg zovu lift sa kontrolom odredišta.


I druge stvari koje ljudi vole da koriste.


Sve što lift ima je broj koji ide gore-dole i crveno dugme koje kaže "Stop."

Sve što lift ima je broj koji se pomjera gore ili dole i crveno dugme na kojem piše "Stop".


Da biste shvatili šta je mikrosekunda -- potrebno vam je 500 000 mikrosekundi da biste kliknuli mišem.

Da bih vam dao osjećaj šta je mikrosekunda, potrebno vam je 500,000 mikrosekundi da biste kliknuli mišem.


Tako da ako ste algoritam, tražićete arhitektu poput onoga kojega sam upoznao u Frankfurtu koji je ispraznio ceo neboder -- izbacio sav nameštaj i infrastukturu namenjenu ljudskoj upotrebi, i postavio čelik na podove kako bi se gomile servera mogle useliti unutra -- sve kako bi algoritam bio blizu Internetu.

Dakle ako ste algoritam, tražili biste arhitektu kao jednoga kojeg sam upoznao u Frankfurtu koji ispražnjuje cijeli neboder -- izbacuje sav namještaj, svu infrastrukturu koju koriste ljudi, i samo postavlja čelik na podove kako bi ih pripremio za nizove servera koji će ići unutra -- sve kako bi algoritam mogao prići bliže Internetu.


U Njujorku se distribuira iz hotela "Carrier" koji se nalazi u ulici Hadson.

U New Yorku, distribuiran je odavde: Carrier hotel u ulici Hudson.


"Marko Polo" i "Čeroki Nejšn", su osam mikrosekundi u zaostatku za ovim algoritmima koji ulaze u prazne zgrade oko hotela "Carrier".

Marco Polo i Cherokee Nation oni su osam mikrosekundi sporiji od ovih algoritama koje lociraju u ispražnjene zgrade oko Carrier hotela.


Nastavićemo da ih ispražnjavamo, jer vi, centimetar po centimetar, funtu po funtu, dolar po dolar, niko od vas ne bi mogao izvući prihod iz tog prostora kao što može "Bostonski mešač".

Nastavićemo da ih ispražnjujemo, jer vi, centimetar po centimetar, dolar po dolar, nitko od vas ne može iscijediti veći prihod iz tog prostora od Bostonskog mješača.


Ali ako se udaljite od slike, i pogledate krupni plan, videćete kanal dug 1328 km između Njujorka i Čikaga, koji je u toku zadnjih nekoliko godina izgradila "Spread Networks" kompanija.

Ali, ako se malo izdvojite iz slike i pogledate krupni plan, vidjećete kanal dug 1,330 kilometara između New Yorka i Čikaga koji izgrađen tijekom posljednjih par godina od kompanije koja se zove Spread Networks.


Ovo je optički kabel koji leži između dva grada i može da provodi samo jedan signal 37 puta brže no što vi možete da kliknete mišem, izgrađen je samo za algoritme, samo za "Karneval" i "Nož".

Ovo je optički kabl koji je pružen između ova dva grada za saobraćaj samo jednog signala 37 puta brže no što vi možete kliknuti mišem -- izgrađen samo za ove algoritme, samo za Karneval, za Nož.


A ono što nam ova mapa kaže je da ako pokušavate da zaradite novac na tržištu gde se nalaze crvene tačke, tamo gde su ljudi, gde su gradovi, moraćete servere staviti tamo gde su plave tačke da bi ste radili efikasno.

I ono što nam ova mapa kaže je da, ukoliko mislite zaraditi novac na tržištima gdje su ove crvene tačke, gdje se nalaze ljudi, u gradovima, moraćete postaviti servere na mjesta označena plavim tačkama kako biste bili najučinkovitiji.


Ono što treba da uradimo je da izgradimo balone ili platforme. Da bukvalno razdvojimo more i izvlačimo novac iz vazduha, jer je svetla budućnost pred vama ako ste algoritam.

Znači to ćemo raditi, pravićemo neke balone ili nešto slično, ili platforme. bukvalno ćemo razdvajati more kako bismo uzimali novac iz zraka, jer pred vama je blistava budućnost, ukoliko ste algoritam.


I nije novac taj koji je zapravo toliko interesantan.


Interesantno je kako nas novac motiviše.


Mi zapravo transformišemo samu Zemljinu površinu sa ovakvom vrstom algoritamske uspešnosti.

Tako mijenjamo oblik i izgled površine Zemlje u cilju algoritamske efikasnosti.


Ali sada je tu ta treća koevoluciona sila - algoritam,

Ali sada imamo i treću ko-evolucijsku snagu: algoritme --


I moraćemo ih početi razumijevati kao dio prirode.


Pre nekoliko nedelja, imao sam priliku da odem u Saudijsku Arabiju.

Prije nekoliko sedmica, imao sam priliku otići u Saudijsku Arabiju.


I, kao musliman, prva stvar koju sam hteo da uradim je da odem u Meku i posetim Kabu, najvažnije islamsko svetilište.

Kao musliman, prva stvar koju sam želio uraditi jeste da odem u Meku i posjetim Kabu, najsvetije mjesto hodočašća u Islamu.


To sam i uradio; obukao sam svoju ritualnu odeću; otišao u svetu džamiju; i klanjao se, posmatrao sve rituale.

Tako sam i uradio; Obukao sam nošnju; otišao u svetu džamiju, i klanjao; posmatrao sve obrede.


U međuvremenu, osim sve duhovnosti, video sam i jedan ovozemaljski detalj u Kabi koji mi je bio veoma interesantan.

U međuvremenu, uz svu duhovnost, postojao je jedan svjetovni detalj u Kabi veoma interesantan za mene.


Drugim rečima, muškarci i žene su se molili zajedno.

Drugim riječima, muškarci i žene su se molili zajedno.


Bili su zajedno za vreme tavafa, kruženja oko Kabe.

Bili su zajedno za vrijeme tawafa, kruženja oko Kabe.


I ako se pitate zašto je uopšte to interesantno, trebalo bi da vidite ostatak Saudijske Arabije, jer to je zemlja koja je strogo podeljena između polova

Ako se pitate zašto je ovo uopšte interesantno, morate vidjeti ostatak Saudijske Arabije, jer to je zemlja koja je striktno razdvojena na osnovu spola.


Drugim rečima, kao muškarac, ne bi trebalo da budete u istom fizičkom prostoru sa ženama.

Drugim riječima, kao muškarci, nije predviđeno da budete u istom prostoru gdje i žene.


Napustio sam Kabu kako bih nešto pojeo u centru Meke.

Napustio sam Kabu da pojedem nešto u centru Meke.


Uputio sam se u najbliži "Burger King" restoran.

Otišao sam u najbliži Burger King restoran.


Otišao sam tamo -- i primetio da postoji odeljak za muškarce, koji je bio pažljivo razdvojen od ženskog sektora.

Ušao sam -- i primijetio dio za muškarce pažljivo odvojen od dijela za žene.


I morao sam da platim, naručim i jedem u muškom sektoru.

Morao sam platiti, naručiti i jesti u dijelu za muškarce.


"možete se mešati sa suprotnim polom u svetoj Kabi, ali ne i u Burger Kingu."

"muškarci se mogu miješati sa ženama u svetoj Kabi, ali ne u Burger Kingu."


Ironično, i takođe mislim, govori nam dosta toga.


Jer su Kaba i rituali oko nje, ostali iz najranijeg perioda islama, iz vremena proroka Muhameda.

Kaba i obredi koji se obavljaju oko nje su tragovi najranije faze Islama, iz vremena poslanika Muhammeda.


I da je u to vreme davano značaja razdvajanju muškaraca i žena, rituali oko Kabe bi bili osmišljeni u skladu sa tim.

Da su se u to vrijeme željeli razdvojiti muškarci od žena, obredi oko Kabe bi bili kreirani u skladu s tim.


Ali izgleda da u to vreme, ovo nije bilo pitanje.

Ali očigledno da to nije bilo sporno u to vrijeme.


Ovo je, takođe, potvrđeno činjenicom da je izdvajanje žena u kreiranju podeljenog društva nešto što nećete naći u Kuranu, jezgru islama -- božanskoj suštini islama u koji svi muslimani, uključujući mene, veruju.

Po mom mišljenju podaci o odvajanju žena da bi se stvorilo podijeljno društvo ne postoje u Kur'anu, u samom temelju Islama - uzvišenom temelju Islama u koje svi muslimani, kao i ja, vjeruju.


I mislim da to što ove ideje nema u samim korenima islama nije slučajno.

Mislim da nije slučajno što nema ovoga u samom postanku Islama.


Jer mnogi naučnici koji proučavaju islam -- naučnici muslimani ili zapadnjaci -- misle da je praksa fizičkog razdvajanja muškaraca i žena došla u kasnijem razvoju islama, kada su muslimani usvojili neke već postojeće kulture i tradicije Bliskog istoka.

Jer mnogi naučnici koji izučavaju historiju Islamske misli - muslimanski naučnici ili zapadnjaci - zapravo smatraju da praksa fizičkog razdvajanja muškaraca od žena je nastala u kasnijem razvoju Islama, kada su muslimani preuzeli neke prvobitne kulture i tradicije Srednjeg Istoka.


Isključivanje žena bilo je zapravo vizantijska i persijska praksa koju su muslimani usvojili i koja je tako postala deo njihove religije.

Odvajanje žena su zapravo bile Bizantijska i Perzijska prakse, a muslimani su to preuzeli i uvrstili kao dio svoje religije.


I zapravo ovo je samo jedan primer tog mnogo većeg fenomena.

Ovo je samo jedan primjer još većeg fenomena.


Ono što danas zovemo zakonom islama, i posebno islamskom kulturom -- a postoje mnoge muslimanske države; Saudijska Arabija je mnogo različita od Istanbula ili Turske, odakle ja dolazim.

Ono što danas zovemo islamsko pravo, a posebno islamska kultura - zapravo ima mnogo islamskih kultura; ona u Saudijskoj Arabiji je mnogo drugačija od one u Istambulu u Turskoj odakle ja dolazim.


Ali ipak, ako pričate o muslimanskoj kulturi, ona ima temeljnu, uzvišenu poruku, koja je započela religiju, ali potom su mnogi običaji, opažanja i praksa bili pridodati tome.

Ali ipak, ako ćete govoriti o muslimanskoj kulturi, ona ima temeljnu, uzvišenu poruku, nastalu u religiji, ali opet mnoge tradicije, shvatanja, mnoge prakse su se dodavale.


A ovo su bile tradicije bliskog istoka -- srednjevekovne tradicije.

To su tradicije sa Srednjeg Istoka -- srednjovjekovne tradicije.


Postoje dve važne poruke, ili dve lekcije, koje se mogu naučiti iz realnosti.

Dvije važne poruke, ili dvije lekcije, treba naučiti iz stvarnosti.


Prvo, muslimani, pobožni, konzervativni muslimani koji veruju i koji žele da budu odani svojoj religiji -- ne bi trebalo da se drže slepo svega u svojoj kulturi misleći da to Bog zapoveda.

Prije svega, muslimani - pobožni, konzervativni vjernici odani svojoj vjeri - ne bi se trebali slijepo držati svega u svojoj kulturi, misleći da je to od Boga dato.


Možda su neke stvari loše tradicije koje bi trebalo promeniti.

Možda je nešto loša tradicija koja se treba promijeniti.


S druge strane, zapadnjaci koji posmatraju islamsku kulturu i vide neke probleme ne bi trebalo da odmah zaključuju da je to nešto šta nalaže islam.

Sa druge strane, zapadnjaci koji posmatraju islamsku kulturu i vide probleme ne bi trebali zaključivati da je to ono što Islam propisuje.


Možda je to kultura Bliskog istoka kojom se zamenjuje islam.

Možda je to dio kulture Srednjeg Istoka koju su zamijenili za islamsku tradiciju.


Postoji običaj koji se zove žensko obrezivanje.


To je operacija kojom se ženi oduzima mogućnost da uživa u seksu.

U osnovi to je operacija kojom se žene uskraćuju seksualnog zadovoljstva.


I zapadnjaci, Evropljani ili Amerikanci, koji za ovo nisu znali ranije, susreli su se sa time u nekim muslimanskim društvima koji su migrirali iz severne Afrike.

Zapadnjaci, Evropljani ili Amerikanci koji nisu za ovo znali prije saznali su za ovu praksu od muslimanskih zajednica koje su se naselile iz zemalja sjeverne Afrike.


I pomislili su, "Kakva grozna religija kad može da nalaže ovako nešto."

Pomislili su, "To je grozna religija koja određuje tako nešto."


Ali međutim, kada pogledate, žensko obrezivanje nema nikakve veze sa islamom, to je severo-afrički običaj, koji je nastao pre islama.

Ali ako zapravo bolje istražite, žensko obrezivanje nema nikakve veze sa Islamom, to je samo praksa u zemaljama sjeverne Afrike, koja je nastala prije Islama.


Neki muslimani su ga usvojili kao sopstvenu praksu.


Muslimani u severnoj Africi, ne na drugim mestima.

Muslimani na sjeveru Afrike, a ne na drugim mjestima.


Ali isto tako i ne-muslimanske zajednice u severnoj Africi -- animisti i čak i neki hrišćani pa čak i jevrejsko pleme u severnoj Africi praktikuje žensko obrezivanje.

Čak i ne-muslimanske zajednice na sjeveru Afrike - animisti, čak i neki kršćani čak i jedno jevrejsko pleme na sjeveru Afrike je poznato po ženskom obrezivanju.


Tako da ono što može izgledati kao problem u islamskoj veri može da se ispostavi da je tradicija koju su muslimani preuzeli.

Ono što se smatra problem u Islamu može zapravo biti tradicija koja se prepisala muslimanima.


Isto može da se kaže za ubistva iz časti, koja su česta tema u zapadnjačkim medijima -- i što je, naravno, užasna tradicija.

Isto se može reći i za ubistva iz časti, tema koja se ponavlja u medijima na zapadu - to je naravno užasna tradicija.


Ali u ne-muslimanskim društvima na Bliskom istoku, kao što su neke hrišćanske zajednice, vidimo isti običaj.

Ali i zajednice na Srednjem Istoku, kao što su neke kršćanske ili istočne zajednice, također imaju istu praksu.


Imali smo tragičan slučaj ubistva iz časti unutar jermenske zajednice u Turskoj pre samo nekoliko meseci.

Tragičan slučaj ubistva iz časti se desio u armenskoj zajednici u Turskoj prije nekoliko mjeseci.


Ovo se odnosi na kulturu generalno, ali ja sam takođe veoma zainteresovan za političku kulturu i da li su sloboda i demokratija poštovane, ili postoji autoritarna politika kojom država nameće pravila građanima.

Ovo sve je dio opće kulture, ali mene interesuje i politička kultura i da li su sloboda i demokratija cijenjene, ili da li postoji autoritarna politika prema kojoj država nameće pravila građanima.


I nije tajna da mnogi islamistički pokreti na Bliskom istoku imaju tendenciju da budu autoritarni i neki od takozvanih "islamskih režima" kao što su Saudijska Arabija, Iran i najgori slučaj, Talibani u Avganistanu oni su prilično autoritarni, u to nema sumnje.

I nije tajna da su mnogi islamski pokreti na Srednjem Istoku autoritarni, i neki takozvani "Islamski režimi" kao u Saudijskoj Arabiji, Iranu i najgori slučaj talibanskog režima u Afganistanu, oni su poprilično autoritarni -- bez sumnje.


Na primer, u Saudijskoj Arabiji postoji fenomen zvani verska policija - koja nameće pretpostavljeni islamski način života svakom građaninu, silom -- na primer žene su prisiljene da pokrivaju svoje glave -- nose hidžab, koji pokriva glavu.

Na primjer, u Saudijskoj Arabiji postoji fenomen nazvan vjerska policija. Vjerska policija nameće navodni islamski način života svakom građaninu, silom - kao što su žene primorane da pokriju glavu - da nose hidžab, pokrivanje glave.


To je prilično autoritarno, i ja sam prilično kritičan u odnosu na to.

Ovo je prilično autoritarno, i ja to mnogo kritikujem.


Ali kada sam shvatio da ne-muslimani sa istog područja ponekad rade to isto shvatio sam da je problem u političkoj kulturi čitave regije, a ne u islamu.

Ali kada sam shvatio da ne-muslimani, ili oni sa istog područja koji nisu naklonjeni Islamu, ponekad se ponašaju slično, shvatio sam da je problem u političkoj kulturi čitavog područja, ne samo u Islamu..


Daću vam primer: u Turskoj, odakle ja dolazim, a koja je veoma sekularna republika, sve do skoro imali smo ono što ja zovem sekularnom policijom koja je kontrolisala da se na univerzitetima studentkinje ne pokrivaju.

Evo primjera: ja dolazim iz Turske, visoko-sekularne republike, sve do nedavno imali smo, kako sam ja nazvao, policiju za sekularizam, koja je čuvala univerzitete od pokrivenih studentica.


Drugim rečima, oni su terali studentkinje da otkriju svoje glave.

Drugim riječima, tjerali su studentice da otkrivaju glave.


I mislim da je terati ljude da otkriju glavu jednako tiranski kao terati ih da je pokriju.

Mislim da je prisiljavanje žena da otkriju glave okrutno isto kao i prisiljavanje da se pokriju.


"Možda je problem autaritarna kultura u regionu, koja je uticala na neke muslimane."

"Možda je problem u autoritarnoj kulturi regiona koja je utjecala na neke muslimane."


Ali i svetovno orijentisani ljudi mogu biti podležni ovim uticajima.


Možda je ovo problem političke kulture, i moramo misliti o tome kako da promenimo tu političku kulturu.

Možda je problem političke kulture, i mi moramo razmisliti kako promijeniti tu kulturu.


Neka od pitanja o kojima sam razmišljao pre nekoliko godina kada sam počeo da pišem knjigu bila su, "Napraviću istraživanje o tome kako je islam postao ono što je danas i kojim je putevima išao, a kojima je mogao da ide."

Evo nekoliko pitanja koja sam imao prije nekoliko godina kada sam počeo da pišem knjigu. Pomislio sam, "Napraviću istraživanje kako je Islam postao ono što je danas, kojim se putevima krenulo i kojima se trebalo krenuti."


"Islam bez ekstrema: borba muslimana za slobodu".


I kako podnaslov kaže, posmatrao sam islamsku tradiciju i istoriju islamske misli iz perspektive individualne slobode, i pokušao sam da pronađem prednosti u vezi sa individualnom slobodom.

Kao što podnaslov sugerira, ispitivao sam islamsku tradiciju i historiju islamske misli iz perspektive individualne slobode, pokušavao sam utvrditi koja je moć individualne slobode.


Postoje pozitivne strane Islamske tradicije.


Islam je zapravo, kao monoteistička religija, definišući čoveka kao odgovornog samog po sebi, stvorio ideju pojedinca na Bliskom istoku i spasio je od komunitarizma, kolektivizma plemena.

Kao monoteistička religija, koja je definisala čovjeka odgovornog za svoje postupke, Islam je zapravo kreirao ideju individue na Srednjem Istoku a sačuvao je od zajednice, kolektivizma plemena.


Ali osim toga, video sam takođe probleme u tradiciji islama.

Ali pored toga, ja sam uvidio i probleme unutar islamske tradicije.


Ali jedna stvar je bila interesantna: za većinu problema se ispostavilo da su stigli naknadno, ne iz svetog jezgra islama, Kurana, nego iz, ponovo, tradicija i mentaliteta ili interpretacije Kurana koje su muslimani napravili u srednjem veku.

Ali jedno je zanimljivo: većina ovih problema se pojavila kasnije, ne iz samog uzvišenog temelja Islama, Kur'ana, već iz, opet, tradicija i mentaliteta, ili tumačenja Kur'ana koje su muslimani pravili tokom Srednjeg vijeka.


Kuran, na primer ne odobrava kamenovanja.

Kur'an, naprimjer, ne oprašta kamenovanje.


Nema kazne za lične stvari, kao pijenje [alkohola].

Ne postoji kazna za privatne stvari kao što je opijanje.


Ove stvari, koje čine islamski zakon problematične stavke islamskog zakona, kasnije su bile razvijene, u potonjim interpretacijama islama.

Ono što čini islamsko pravo, uznemirujući aspekti islamskog prava, su nastali iz kasnijih tumačenja Islama.


Što znači da danas muslimani mogu da pogledaju ove stvari i da kažu,

To znači da muslimani danas mogu se osvrnuti i reći,


"Jezgro naše religije je tu o ostaje sa nama.

"Pa temelj naše religije ostaje sa nama.


Ali mi možemo da promenimo ove interpretacije, jer su one nastale u odnosu na vreme i milje u srednjem veku.

Ali možemo promijeniti način na koji se tumači, jer se tumačila u skladu sa vremenom i ambijentom Srednjeg vijeka.


Sada živimo u drugačijem svetu sa drugim vrednostima i drugačijim političkim sistemima.

Sada živimo u drugačijem svijetu sa drugačijim vrijednostima i političkim sistemima.


Ova interpretacija je prilično moguća i izvodljiva.

Tako tumačenje je sasvim moguće i izvodljivo.


Ako sam ja jedina osoba koja ovako razmišlja, u nevolji smo.

Da sam ja jedina osoba koja tako misli, onda bismo bili u nevolji.


Zapravo, od 19. veka na ovamo postoji čitav trend revizionističke, reformističke -- kako god hoćete -- tradicije, trend u islamskoj misli.

Zapravo, od 19-og stoljeća pa dalje, postoji čitava revizionistička, reformistička -- nazovite je kako god -- tradicija, pravac u islamskoj misli.


To su bili intelektualci i državnici 19. i kasije 20. veka, koji su posmatrali Evropu i primetili da ona ima mnogo toga za poštovanje, kao nauku i tehnologiju.

Bili su to intelektualci ili državnici 19-og vijeka, i kasnije, 20-og vijeka, koji su zapravo bili okrenuti ka Evropi i divili su se onome što Evropa nudi kao što su nauka i tehnologija.


Ali ne samo to, takođe demokratiju, parlament, ideju predstavništva, ideju jednakosti među građanima.

Ali i demokratija, parlament, ideja o predstavništvu, jednakosti među građanima.


Ovi islamski mislioci, intelektualci i državnici 19. veka, su posmatrali Evropu i videli sve te stvari.

Ovi mislioci, intelektualci i državnici 19-og vijeka vidjeli su ovo u Evropi.


Pogledali su muslimansku tradiciju, i primetili da su to problematični aspekti, ali oni nisu jezgro religije, i možda se mogu drugačije razumeti, i Kuran se može ponovo čitati u modernom svetu.

Gledajući unatrag u islamsku tradiciju, vidjeli su sporne aspekte, koji nisu temelj religije, ali možda se mogu ponovo razmotriti, Kur'an se može ponovo čitati u modernom svijetu.


Taj trend je generalno nazvan islamski modernizam, i promovisali su ga intelektualci i državnici, ne samo kao intelektualnu ideju, već kao i politički program.

Taj pravac se općenito zove "Islamski modernizam", napredovao je zahvaljujući intelektualcima i državnicima, ne samo kao ideja, već i kao politički program.


Otomansko carstvo, koja je tada zauzimala ceo Bliski istok, uvodi veoma važne reforme -- kao izjednačavanje građanskog statusa hrišćana i jevreja prihvatanje ustava, predstavništva u parlamentu, i ideje religijskih sloboda.

Osmansko carstvo, koje je tada pokrivalo čitavo područje Srednjeg Istoka, učinilo značajne reforme -- kao što je pružanje jednakog statusa kršćanima i jevrejima, prihvaćanje ustava, prihvaćanje parlamenta, promoviranje ideje o slobodi religije.


I zato se Otomansko carstvo poslednjih decenija pretvorila u ustavnu monarhiju.

Zato je Osmansko carstvo u svojim posljednjim desetljećima postalo proto-demokratija, ustavna monarhija.


I sloboda je bila veoma važna politička vrednost tog vremena.

U to vrijeme sloboda je bila veoma važna politička vrijednost.


Slično, u arapskom svetu, postojalo je nešto što veliki arapski istoričar Albert Hourani definiše kao "slobodno doba"

Slično, u arapskom svijetu, postojalo je nešto što veliki arapski historičar Alber Hourani naziva "Liberalno doba".


On ima knjigu, "Arapska misao slobodnog doba", gde "slobodno doba" definiše kao 19. vek i rani 20. vek.

Njegova knjiga se zove "Arapska misao u liberalnom dobu." On definira liberalno doba kao 19. i 20. stoljeće.


Sasvim izvesno, to je bio dominantni trend početkom 20. veka među islamskim misliocima, državnicima i teolozima.

Ovo je osobito bio značajan trend u ranom 20. stoljeću među islamskim misliocima, državnicima i teolozima.


Ali imamo tu i jedan zanivljiv obrazac u nastavku 20. veka. jer mi vidimo oštar pad u ovom islamskom modernizmu

Ali postoji veoma zanimljiv obrazac u ostatku 20. stoljeća, jer svjedočimo brzom gubitku modernizma u Islamu.


I na mesto toga, islamizam raste kao ideologija koja je autoritarna, i prilično oštra, prilično anti-zapadnjačka, i koja želi da oblikuje društvo na osnovu utopijskih vizija.

Umjesto toga, dešava se da Islamizam raste kao autoritarna ideologija, sasvim prodorna, anti-zapadnjačka, koja oblikuje društvo na osnovu utopijske vizije.


Dakle, islam je problematična ideja koja je zaista napravila dosta problema u muslimanskom svetu 20. veka.

Stoga, Islamizam je problematična ideja koja je zapravo kreirala mnogo problema u islamskom svijetu 20. stoljeća.


I kada su veoma ekstremni oblici islamizma doveli do terorizma u ime islama -- što je zapravo praksa za koju ja smatram da je protiv islama, ali očigledno, neki ekstremisti nisu tako mislili.

Čak i veoma ekstremni oblici Islamizma su doveli do terorizma u ime Islama -- što je, po mom mišljenju, čin protiv Islama, ali, očigledno, neki ekstremisti ne misle tako.


Ali tu je zanimljivo pitanje: ako je modernizam u islamu bio toliko popularan u 19. i ranom 20. veku, zašto je islam postao tako popularan i u ostatku 20. veka?

Zanimljivo je pitanje: ako je islamski modernizam bio tako popularan u 19. i ranom 20. stoljeću, zašto je Islamizam postao tako popularan u ostatku 20. stoljeća?


I ovo pitanje, ja mislim, zahteva pažljivu diskusiju.

Ovo je pitanje, po mom mišljenju, o kojem se treba pažljivo raspraviti.


U mojoj knjizi sam se bavio ovim pitanjem između ostalog.

U svojoj knjizi, tražio sam odgovor na to pitanje.


I zaista ne morate da budete veliki naučnik da biste to razumeli.

Ne morate biti naučnici da biste to razumjeli.


Samo pogledajte političku istoriju 20. veka i videćete da su se stvari dosta promenile.

Dovoljno je da pogledate političku historiju 20. stoljeća, i vidjećete da su se stvari mnogo promijenile.


U 19. veku, kada su muslimani posmatrali Evropu kao primer, bili su nezavisni i mnogo samopouzdaniji.

U 19. stoljeću, kada su muslimani vidjeli Evropu kao primjer, bili su neovisni, više samouvjereni.


U ranom 20. veku, sa padom Otomanskog carstva, ceo Bliski istok je bio kolonizovan.

Početkom 20. stoljeća, padom Osmanskog carstva, cijeli Srednji Istok bio je koloniziran.


A kada imate kolonijalizam, šta još imate?


Tako Evropa nije primer za imitiranje; već je neprijatelj protiv koga se istrajno bori.

Evropa nije samo primjer koji treba oponašati; već neprijatelj protiv kojeg se treba boriti.


liberalnih ideja u muslimanskom svetu, i ono što vidimo je više od odbrambenog rigidnog, reakcionarnog naprezanja koje je dovelo do arapskog socijalizma i nacionalizma i konačno, do islamističke ideologije.

liberalnih ideja u muslimanskom svijetu, to je veoma odbrambeni, kruti, nazadnjački napor, koji je doveo arape do socijalizma, arapskog nacionalizma i na koncu do islamističke ideologije.


Kada se kolonijalni period završio umesto njega smo imali uglavnom sekularne diktatore koji kažu da su oni država, ali nisu domeli demokratiju državi, i uspostavili su diktaturu.

Kada se kolonijalni period završio, umjesto toga uglavnom su došli sekularni diktatori, koju su govorili da vode državu, ali nisu uvodili demokratiju, već su uspostavili svoju diktaturu.


I mislim da je zapad, ili barem neke snage na zapadu, posebno SAD napravio grešku i podržao te sekularne diktatore, misleće da će podržati njihove interese

Mislim da je zapad, pogotovo neke sile sa zapada, pogotovo Sjedinjene Američke Države, napravo grešku podržavajući te diktatore, misleći da odgovaraju njihovim interesima.


Ali zapravo su ovi diktatori potisnuli demokratiju u svojim zemljama i potisnuli islamističke grupe i zapravo načinili muslimane mnogo oštrijim.

Ali činjenica da su ti diktatori potisnuli demokratiju i islamske grupe iz svojih država je učinila islamiste još oštrijima.


Tako smo u 20. veku imali taj začarani krug u arapskom svetu gde imate diktatore koji potiskuju svoj sopstveni narod uključujući i muslimanske vernike, i onda oni reaguju u skladu s tim.

Stoga u 20. stoljeću, u arapskom svijetu postojao je začarani krug gdje je diktatura potisla vlastiti narod uključujući pobožne islamiste, koji su reagovali na nazadnjački način.


Jedna država je doduše uspela da izbegne taj začarani krug.

Ipak bila je jedna zemlja koja je uspjela pobjeći iz tog začaranog kruga.


To je zemlja iz koje ja dolazim; Turska.


Turska nikad nije bila kolonizovana. i ostala je nezavisna navija nakon pada Otomanskog carstva

Turska nikada nije bila kolonizirana, ostala je kao nezavisna zemlja nakon pada Osmanskog Carstva.


Oni se nisu okrenuli anti-kolinijalnijalizmu koji nalazimo u ostalim državama u regionu.

Oni nisu sprovodili anti-kolonijalnu kampanju kao druge zemlje regiona.


Turska je postala demokratija pre bilo koje od država o kojima pričamo.

Turska je postala demokratija ranije nego bilo koje druge zemlje o kojima govorimo.


Turska je imala svoje prve slobodne i ravnopravne izbore, kojima je završena vladavina autokratičnijeg, sekularnog režima, što je bio početak Turske.

Godine 1950. u Turskoj je održan prvi slobodan i pravedan izbor, koji je okončao apsolutistički sekularni režim, i koji je značio početak Turske.


I religiozni muslimani u Turskoj videli su da glasanjem mogu da promene politički sistem.

Pobožni muslimani u Turskoj vidjeli su da mogu promijeniti politički sistem glasanjem.


I shvatili su da je demokratija kompatibilna sa islamom. sa njegovim vrednostima, i podržavali su demokratiju.

Shvatili su da je demokratija u skladu sa Islamom, s njihovim vrijednostima, i oni su podržavali demokratiju.


To je iskustvo koje sve do skoro nisu imale sve muslimanske nacije na Bliskom istoku.

To je iskustvo koje nisu svi muslimani Srednjeg Istoka imali sve do nedavno.


Drugo, u poslednje dve decenije, zahvaljujući globalizaciji i tržišnoj ekonomiji, zahvaljujući napretku srednje klase, u Turskoj vidimo ono što ja definišem kao ponovno rođenje modernizma u islamu.

Drugo, u posljednje dvije decenije, zahvaljujući globalizaciji i tržišnoj ekonomiji, zahvaljujući usponu srednje klase, u Turskoj svjedočimo ponovnom rađanju islamskog modernizma.


Sada imamo više modernih vernika iz srednje klase. Koji, ponovo, posmatraju tradiciju i vide da tamo ima izvesnih problema.

Postoji urbanija srednja klasa pobožnih muslimana koji, opet, gledaju u svoju tradiciju i vide da postoje određeni problemi.


Oni razumeju da to mora da bude promenjeno, ispitano i reformisano.

Shvataju da se moraju promijeniti, ispitati i poboljšati.


Vide Evropu i vide ponovo primer koji će slediti.

Vide Evropu kao primjer koji treba slijediti.


Vide barem primjer koji će ih inspirisati.


Zato je proces Evropske Unije i trud Turske da bude član E.U. podržan unutar Turske od strane muslimanskih vernika, dok su neke sekularne nacije bile protiv toga.

Zato je E.U. proces, trud Turske da se prikljući Evropskoj Uniji, bio podržan unutar Turske od strane pobožnih vjernika, dok su neke sekularne nacije bile protiv.


Proces je doduše bio malo pomućen činjenicom da nisu svi evropljani srdačni po tom pitanju -- ali to je druga stvar.

Taj proces je bio malo zamagljen činjenicom da nisu svi Evropljani tako gostoljubivi -- ali to je za neku drugu diskusiju.


Ali pro-evropski sentiment u Turskoj u poslednjih desetak godina postao je gotovo islamski pokret podržan od strane islamističkih liberala i sekularnih liberala, naravno.

Ali naklonost ulasku Turske u E.U. u prošloj deceniji je postao skoro pa islamski cilj, i podržan od strane islamskih liberala i seukularnih liberala, također.


Turska je uspela da stvori uspešnu priču u kojoj islam i njegova najreligioznija shvatanja postaju deo demokratske igre i čak doprinose demokratiji i ekonomskom napretku zemlje.

Turska je mogla napraviti uspješnu priču u kojoj su Islam i najpobožnija shvatanja Islama postali dio demokratske igre, i čak doprinelii demokratskom i ekonomskom napretku zemlje.


Ovo je bio inspirišući primer za neke islamističke pokrete ili neke od arapskih zemalja u svetu.

Ovo je sada inspirativni primjer jednog islamskog pokreta ili neke od zemalja iz arapskog svijeta.


Sigurno ste svi videli "Arapsko proleće", koje je počelo u Tunisu i Egiptu

Svi ste vidjeli arapsko proljeće, koje je počelo u Tunisu i u Egiptu.


I mase Arapa koji su protestovali protiv svojih diktatora.

Arapske mase su se protivile svojim diktatorima.


Zahtevali su demokratiju, zahtevali su slobodu.

Tražili su demokratiju; tražili su slobodu.


I nije se ispostavilo da su islamističke baba-roge koje su diktatori uvek koristili da opravdaju svoj režim.

Nisu ispali islamistička strašila koje su njihovi diktatori koristili da opravdaju svoj režim.


Rekli su, "Želimo slobodu, želimo demokratiju.


Mi smo vernici, muslimani, ali hoćemo da živimo kao slobodni ljudi u slobodnim društvima."

Mi smo muslimani, ali želimo da živimo kao slobodni ljudi u slobodnim društvima."


Demokratija se ne može uspostaviti preko noći; to je proces.

Demokratija se ne postiže preko noći; to je proces.


Ali ovo je obećavajuće doba u muslimanskom svetu.

Ali ovo je era koja obećava u muslimanskom svijetu.


I ja verujem da je islamski modernizam koji je nastao u 19. veku, ali koji je ugašen u 20. veku zbog političkih nevolja u muslimanskom svetu, na putu da se ponovo rodi.

Ja vjerujem da se islamski modernizam koji je počeo u 19. stoljeću, ali je nazadovao u 20. stoljeću zbog političkih teškoća u muslimanskom svijetu, sada ponovo rađa.


I mislim da je poruka iz toga da islam, uprkos nekim skepticima na zapadu ima potencijal u sebi da stvori sopstveni put ka demokratiji, sopstveni put ka liberalizmu, sopstveni put ka slobodi.

Mislim da bi oproštajna poruka bila da Islam, uprkos nekim skepticima sa zapada, ima potencijal da stvori svoj put ka demokratiji, ka liberalizmu, da stvori svoj put ka slobodi.


Treba im samo dozvoliti da rade na tome.

Samo im treba dozvoliti da to i postignu.


Ovde sam da bih vam rekao da mislim da je to pogrešan izbor za vrh piramide... da bi pravi vrh -- onaj koji bi svi naši učenici, svi svršeni srednjoškolci trebali da znaju -- trebala biti statistika, verovatnoća i statistika.

I ja sada ovdje želim da kažem kako je to pogrešan vrh piramide ... i da je ispravan vrh, ono što bi svaki student, svaki srednjoškolac trebao da zna, trebala biti statistika: vjerovatnoća i statistika.


Proučavanje rizika, mogućnost dobitka, nasumične pojave, razumevanje podataka - to je statistika.

Statistika je procjena rizika, mogućnost dobitka, bavi se slučajnostima. Ona je razumjevanje podataka.


Mislim da kada bi naši učenici, naši srednjoškolci -- kada bi svi građani Amerike -- znali osnove verovatnoće i statistike, ne bismo bili u ovoj ekonomskoj zbrci u kojoj smo danas.

Smatram, ako bi naši studenti, ako bi naši srednjoškolci ako bi svi Amerikanci razumjeli vjerovatnoću i statistiku, mi ne bi bili u ekonomskoj zbrci u kojoj smo danas.


Ne samo -- hvala vam -- ne samo to, već ako se predaju na pravi način, može biti veoma zabavno.

Ne samo ... hvala ... ne samo to ... ako bi se učila pravilno, moze biti jako zabavna.


Verovatnoća i statistika, one predstavljaju matematiku igara i kockanja, analiziranja trendova, predviđanja budućnosti.

Mislim, vjerovatnoća i statistika su matematika igre i kockanja. To je analiza trendova. Predviđanje budućnosti.


Vreme je da se naš nastavni program matematike promeni iz analognog u digitalni.

I sada je vrijeme da se i naš program izučavanja matematike promjeni od analognog ka digitalnom.


Sa više klasične, kontinualne matematike, u preovlađujuće modernu, diskretnu matematiku.

Iz klasične, kontinuirane matematike, ka modernoj, diskretnoj matematici.


Matematiku neodređenosti, nasumičnih događaja, podataka -- a sve to je verovatnoća i statistika.

Matematici neodređenosti, slučajnosti, podataka a to su vjerovatnoća i statistika.


Sve u svemu, umesto da naši učenici uče o tehnikama matematičke analize, mislim da bi mnogo značajnije bilo kada bi svi oni znali šta odstupanje od dve standardne devijacije od srednje vrednosti označava.

Kao zaključak, umjesto da naši studenti izučavaju metode matematičke analize, smatram da bi bilo mnogo važnije ako bi svi oni znali sta znači odstupanje od dvije standardne devijacije od srednje vrijednosti.


Јер оригинални Рутмастер аутобус, са којим су неки од вас упознати, који је имао отворену платформу позади - уствари, мислим да су сви ти бусеви сада у Калифорнији.

Originalni Routemaster autobusi koji su nekima od vas poznati, koji su imali otvorenu platformu u zadnjem dijelu -- zapravo, mislim da su svi naši Routemasters autobusi ovdje u Kaliforniji.


Радимо са саобраћајним предузећем Лондона, а та организација као клијент није одговорна за нови аутобус већ педесет година.

Stoga smo sarađivali sa "Transport for London", organizacijom koja zapravo nije bila odgovorna kao klijent za novi autobus 50 godina.


А отварања делују - сви воле мостове који се отварају, то је некако обична ствар.

Otvaranja se čine -- svako voli mostove koji se otvaraju, ali to je prilično jednostavna stvar.


Али мостови које смо ми видели, који се отварају и затварају - ја сам мало гадљив - али једном сам видео фотографију фудбалера који је клизао за лоптом.

Ali mostove koje smo mi vidjeli koji se otvaraju i zatvaraju -- malo sam šokiran -- Jednom sam vidio fotografiju fudbalera koji se spustio da dohvati loptu.


Допала нам се идеја да се два најудаљенија краја на крају споје у пољупцу.

Svidjela nam se ideja da se njegova dva najudaljenija kraja na kraju sljubljuju.


Пројекат на ком од скоро радимо је пројектовање нове електране засноване на биомаси - електрана која користи органски отпад.

Posljednji projekat na kome smo radili je dizajniranje nove električne centrale na biomasu -- centrala koja koristi organski otpad kao materijal.


Када нам је пришао конзорцијум инжењера и тражио да радимо с њима на овој електрани, наш услов је био да ћемо радити с њима и да, шта год урадимо, нећемо само украсити обичну електрану.

Kada nam je konzorcij iženjera prišao u pitao nas da sarađujemo na jednoj električnoj centrali, naš uslov je bio da ćemo raditi s njima i da, šta god da budemo radili, nećemo graditi običnu centralu.


Уместо тога, морали смо да научимо - натерали смо их да нас науче.

U zamjenu, morali smo učiti -- na neki način smo ih natjerali da nas poduče.


Размишљали смо како да уклопимо све елементе - уместо само смећа, да направимо једну композицију.

Tražili smo način na koji možemo ukomponirati sve ove elemente -- i umjesto razbacivanja, da kreiramo jednu kompoziciju.


Открили смо - ово је један од најсиромашнијих делова Британије.

Šta smo otkrili -- ovo područje je jedno od najsiromašnijih u Velikoj Britaniji.


И мора да буде - покушавам да израчунам - око 80 метара висока.

Mora biti -- pokušavam da -- 60 metara visok.


А то је и енергетски парк.


У Шангају су нас позвали да направимо - па нису нас позвали; шта то причам.

U Šangaju, bili smo pozvani da izgradimo -- zapravo nismo bili pozvani; o čemu ja to pričam.


Дакле победили смо на конкурсу за изградњу британског павиљона.

Pobijedili smo na takmičenju da gradimo paviljon u Velikoj Britaniji.


А британска влада је рекла,


"Морате бити у првих пет."


То је постао државни циљ - како се истаћи у том хаосу који је изложба стимулуса?

To je postao državni cilj -- kako se isticati u ovom kaosu na izložbi?


Али истина је била да је изложба говорила о будућности градова, а Викторијанци су били први у интегрисању природе у градове.

Istina je ta da je izložba bila o budućnosti gradova, a posebno viktorijanci su prvi integrirali prirodu u gradove.


И прва светска ботаничка институција је у Лондону.

Prva velika institucija za botaniku je u Londonu.


А они имају тај изузетан пројекат у ком прикупљају 25 процената свих светских врста биљака.

Oni imaju izvanredni projekat koji se sastoji od skupljanja 25% svjetske biljne vrste.


Сви се слажу да је дрвеће прелепо.


Никад нисам упознао неког ко каже, "Не волим дрвеће."

Nikada nisam sreo nekoga ko kaže, "Ne volim drveće."


Исто важи за цвеће.


Никад нисам срео неког ко каже, "Не волим цвеће."

Nikada nisam sreo nekoga ko kaže, "Ne volim cvijeće."


Али схватили смо да семена - тај пројекат је веома озбиљан - али та семена - у тим великим ботаничким баштама семена нису изложена.

Međutim shvatili smo -- trenutno postoji jedan veoma ozbiljan projekat -- ali sjemenje -- u svim velikim botaničkim baštama sjemenje nije izloženo.


Филм "Парк из доба Јуре" нам је много помогао.

Film "Jurski park" nam je zapravo pomogao.


Песма: ♫ Имамо пластелин за игру Фризер Шишко ♫ ♫ Окрените столицу и пустите пластелин-косицу ♫ ♫ То је Фризер Шишко ♫

Pjesma: ♫ We've got the Mop Tops, the Play-Doh Mop Tops ♫ ♫ Just turn the chair and grow Play-Doh hair ♫ ♫ They're the Mop Tops ♫


Томас Хедервик:


Океј, укапирали сте.


Радили смо са произвођачем синтетичке траве на развоју мини верзије катедрале од семења, тако да, чак и ако сте слабовиди, да је део предела који видите некако хрскав и мек.

Sarađivali smo sa "Astro Turf", proizvođačem sintetičke trave na stvaranju umanjene verzije katedrale sjemenki, pa čak i ako imate oštećen vid, da bude hrskavo i meko zemljište ispred vas.


И онда, знате кад љубимац има операцију па се обрије мало коже и отараси се крзна - како бисмо вам омогућили да уђете у семе катедралу, ми смо је обријали.

Znate kada kućni ljubimac ima operaciju pa mu obriju dio kože i bace krzno -- da biste ušli u katedralu obrijali smo je.


А унутра нема ничега; нема гласа познатог глумца; нема никаквих пројекција; нема телевизора; нема боја које се мењају; само тишина и свежина.

A unutra nema ništa; ne čuje se glas nekog poznatog glumca; nema projekcija, nema televizija; promjena boja; samo mir hladovina.


Кључна ствар је интеракција.

Ključno je bilo kako će ljudi međusobno djelovati.


Британска влада - било која влада је потенцијално најгори клијент на свету кога бисте уопште пожелели.

Britanska vlada -- svaka vlada je možda najgori klijent na svijetu kojeg možete imati.


Десио се тренутак кад је одједном - уствари, следећа ствар.

Postojao je trenutak kada najednom -- zapravo, sljedeća stvar.


Ово је председник британског министарства финансија, које је било наш клијент, са кинеском децом, користи простор.

Ovo je direktor "U. Trade and Investment"-a, koji je naš klijent, sa kineskom djecom, kako koriste krajolik.


(Видео) Деца:


Један, два три, идемо.


Извињавам се због свог глупог гласа.


Градоначелник Куала Лумпура рекао је да, ако овај инвеститор уради нешто добро за град, добиће још грађевинског земљишта.

Gradonačelnik Kuala Lumpura je rekao, ako ova firma ponudi nešto što će dati nešto gradu , da će dati više površine na kojoj se može graditi.


Градимо ове зграде.


Хвала, Томас.


Предивни сте.


Ово су неки од тестова које смо радили током градње.

Ovo su neki od testova koje smo radili kada smo gradili zgradu.


Дневно светло је долазило - ухваћено је изван кутије и спуштало се да осветли свако семе.

Svjetlost se jednostavno pružala -- bila je unutar kutije i osvjetljavala je svako sjeme.


Јер, јако је тешко изоловати зграде од воде, али ако ћете пробушити 66.000 рупа - баш смо се помучили.

Jer je to inače prilično teško, ali ako bušite 66000 rupa -- imali smo dovoljno vremena.


Једна особа међу предузимачима је била одговарајуће висине - не дете - која је могла да стане између, за постављање изолације.

Među izvođačima radova bio je radnik dovoljno nizak -- a nije dijete -- koji je mogao da stane između njih da bi hidroizolirao zgradu.


Poslednjih nedelja, rastuće nasilje i borba su uzeli zivote nedužnih civila - muskaraca, zena i dece. huškačka retorika na obe strane je povećala rizik izbijanja rata.

Posljednjih sedmica, rastuće nasilje i borbe uzeli su živote nedužnih civila : muškaraca...žena... i djece. Huškačka retorika na obje strane je povećala rizik izbijanja rata.


Tako da danas ja pričam direktno vama - narodu Sudana i Južnog Sudana. U svojim životima izdržali ste neverovatne teškoće.

Tako da danas govorim ovo direktno vama : narodu Sudana i Južnog Sudana.U životu ste izdržali nevjerovatne nevolje.


Nosite u svojim srcima sećanje na porodicu i prijatelje koje ste izgubili; ali poslednjih godina neočekivano, napravili ste neverovatan napredak ka suzbijanju nasilnih perioda iz proslosti, ka izgradnji budućnosti mira i bržeg napretka.

U svojim srcima nosite sjećanje na porodicu i prijatelje koj ste izgubili, ali posljednjih godina ,uprkos svemu, napravili ste ogroman napredak prema rušenju perioda nasilja iz prošlosti, prema izgradnji budućnosti mira i većeg prosperiteta.


Sada je sav taj napredak u riziku da propadne.

Sada postoji rizik da sav taj napredak propadne.


Tako da je moja poruka vama danas jednostavna:

Tako da je moja današnja poruka vama vrlo jednostavna:


Vlada Sudana more da prekine svoje vojne akcije, uključujući vazdušno bombardovanje.

Sudanska vlada mora prekinuti svoje vojne akcije, uključujući zračno bombardovanje.


Mora da dâ medicinskom osoblju pristup koji im je potreban da spasavaju živote. Ona mora da okonča svoju podršku oružanim grupama na jugu.

Mora medicinskom osoblju dati pristup koji trebaju da bi spašavali živote.Vlada mora okončati podršku oružanim grupama na jugu zemlje.


Isto tako, vlada Južnog Sudana mora da okonča svoju podršku oružanim grupama u Sudanu i mora da prekine svoje vojne akcije preko granice. Predsednici

Isto, i vlada Južnog Sudana mora okončati podršku oružanim grupama u Sudanu i mora prekinuti svoje vojne akcije na drugoj strani granice.


Sudana i Južnog Sudana moraju da imaju hrabrosti da se vrate za sto i pregovaraju i reše ove probleme na miran način.

Predsjednici Sudana i Južnog Sudana moraju imati hrabrosti , vratiti se za sto , pregovarati, i riješiti ova pitanja mirnim načinom.


I svi oni koji se bore, uključujući Južni Kardoofan i Plavi Nil, moraju da priznaju da nema vojnog rešenja. Jedini način da se postigne stvarna i trajna bezbednost je da se reše razlike kroz pregovore.

I svi oni koji se bore , uključujući Južni Kordofan i Plavi Nil , moraju priznati da nema vojnog rješenja.Jedini način za postizanje stvarna i trajna sigurnost je rješavanje razlika kroz pregovore.


U periodu tenzije, lako je zaboraviti da je vaša budućnost zajednička.

U vremenima tenzija ,lake je zaboraviti da imate zajedničku budućnost.


Nikada nećete biti u miru ako se vaše komšije osećaju ugroženim.

Nikada neće biti mira ukoliko su vaše komšije ugrožene.


Nikada nećete videti razvoj i napredak, ako vaše komšije odbijaju da budu vaš partner u trgovini i privredi.

Nikada neće biti razvoja i napretka, ako vaš komšija odbije vaše partnerstvo u trgovini.


Lakše je da se započnu ratovi nego da se okonačaju.

Lakše je započeti ratove nego ih prekinuti.


I da, mir je težak, ali sile istorije koje se nekad čine tako velike nisu pod našom kontrolom.

I da, mir je težak , ali historijske sile, koje se nekad čine tako velikim, nisu pod našom kontrolom.


Vi imate moć, izbor da kažete šta dolazi sledeće - da li će vaša deca živeti u ratu ili miru. Izbor je vaš, i sada je vreme da izaberete mir.

Imate moć, izbor da kažete šta dolazi slijedeće , da li će vaša djeca živjeti u rati ili u miru.Izbor je na vama i sada je vrijeme da izaberete mir.


Kao što sam rekao ranije, oni koji imaju hrabrosti da hodaju putem mira neće biti usamljeni.

Kao što sam rekao ranije, oni koji imaju hrabrost hodati putem mira neće biti sami.


Oni će imati snažnog i stabilnog partnera u Sjedinjenim Američkim Državama.

Imati će jakog, stabilnog partnera u Sjedinjenim Američkim Državama.


Učili smo o sabiranju, oduzimanju i množenju matrica.

Učili smo sabiranje matrica, oduzimanje matrica, množenje matrica.


Pa možda se pitate, postoji li ekvivalent deljenju matrica?

Sigurno se pitate, postoji li dijeljenje matrica?


I pre nego što dođemo do toga, da vam pretstavim neke koncepte.

I prije nego što počnemo sa tim, dozvolite mi da vam pojasnim neke stvari.


I onda ćemo videti da ima nečega što možda nije zapravo deljenje, ali je analogno tome.

I onda ćemo vidjeti da postoji nešto što možda nije dijeljenje, ali je slično tome.


I pre nego što pretstavimo to, pretstaviću vam koncept identiteta matrice.

Prije nego što počnemo sa tim, želim vam objasniti koncept identičnih matrica.


Dakle matrica identiteta je samo matrica.


Kada to pomnožim drugom matricom... zapravo ja neznam da li da za pišem tu tačku ovde... ali kako god, kada pomnožim nekom matricom, ja dobijam tu drugu matricu.

Kada je pomnožim sa drugom matricom- ustvari, ne znam trebam li pisati tu tacku ovdje- ali svejedno, kada pomnožim matricu drugom matricom, dobijem tu drugu matricu.


Ili, kada pomnožim tu matricu matricom identiteta, opet dobijam tu matricu.

Ili kada pomnožim tu matricu sa identičnom matricom dobijem ponovo matricu.


I važno je shvatiti kada vršimo množenje matrice da je smer bitan.

Bitno je uočiti kada množimo matricu da je bitan redoslijed.


Dakle, dame i gospodo, na TEDu pričamo dosta o vođstvu i o tome kako započeti pokret.

Dakle, dame i gospodo, na TED-u govorimo mnogo o predvodništvu i kako osnovati pokret.


Pa pogledajmo kako se pokret događa, od početka do kraja, za manje od 3 minuta i izvucimo neke lekcije iz toga.

Zato pogledajmo kako nastaje pokret, od početka do kraja, za nepune tri minute i naučimo poneku lekciju iz toga.


Prvo, kao što svi znate, potrebno je da vođa ima hrabrosti da se istakne i bude ismejan.

Prvo, kao što već znate, predvodnik mora biti odvažan da bi se isticao i izlagao ismijavanju.


Ali to što on radi tako je lako za oponašati.


Evo ga prvi pratilac sa ključnom ulogom.

Prilazi njegov prvi sljedbenik čija je uloga presudna.


On će pokazati svima ostalima kako da prate.

On će pokazati svima drugima kako da slijede.


Znači, sad se više ne radi o vođi; radi se o njima, množina.

Dakle, tu sada više nije riječ samo o predvodniku; sada je već riječ o njima, množina.


Primećujete da je prvi pratilac zapravo podcenjeni oblik samog vođstva.

Već možete primjetiti da je prvi sljedbenik u stvari potcijenjena forma predvodništva samo po sebi.


Prvi pratilac je ono što preoblikuje usamljenog ludaka u vođu.

Prvi sljedbenik je ono što preobražava usamljenog blesavka u predvodnika.


Sad nije usamljeni ludak, nisu dva ludaka, tri je gomila, a gomila je vest.

Sada to više nije usamljeni blesavko, niti su dva blesavka, tri čovjeka čine grupu, a grupa ljudi pobuđuje interes.


Važno je pokazati ne samo vođu, nego pratioce, jer vidite da novi pratioci imitiraju pratioce, ne vođu.

Važno je pokazati, ne samo predvodnika, već i sljedbenike zato što spoznajemo da novi sljedbenici oponašaju postojeće sljedbenike, a ne predvodnika.


Sad dolazi još dvoje ljudi i odmah zatim još troje ljudi.

Sada pristiže još dvoje ljudi, a ubrzo nakon njih, još troje ljudi.


Dakle, primetite, što se više ljudi priključuje, manje je rizično.

Primjetićete da, sa povećanjem broja ljudi pristupanje postaje sve manje rizično.


Oni koji su do sada sedeli na ogradi sada više za to nemaju razloga. Neće se isticati.

Tako da oni koji su ranije sjedili na ogradi, više nemaju razlog da ostanu po strani jer se neće isticati.


Ali biće deo popularne mase, ako požure.

U stvari postaće dio grupe koja je sada "in" ako požure.


U narednom minutu videćete sve one koji vole da budu u gužvi jer na kraju bi bili ismejani jer se nisu pridružili, a tako se pravi pokret.

A tokom slijedeće minute, vidjet ćete sve one koji imaju sklonost da idu za većinom, jer će s vremenom oni postati predmet ismijavanja ukoliko se ne pridruže, i eto tako se osniva pokret.


Dakle, prvo, ako ste tip, kao ovaj momak bez majice koji đuska sam, setite se koliko je važno da negujete svojih prvih nekoliko pratilaca kao da su jednaki, znači radi se o pokretu, ne o vama.

Kao prvo, ukoliko ste tip osobe poput rasplesanog momka bez majice koji stoji sam, upamtite koliko je značajno prigrliti vaše prve sljedbenike kao ravnopravne da bude očito da je bitan pokret, a ne Vi.


OK, ali možda smo propustili pravu lekciju ovde.

U redu, samo, možda nam je prava lekcija ovdje promakla.


Najveća pouka - ako ste primetili - jeste je uhvatili - je da se vođstvo previše slavi, da, lik bez majice je bio prvi i on će pokupiti sve zasluge, ali je zapravo prvi pratilac preobrazio usamljenog ludaka u vođu.

Najvažnija lekcija, ukoliko ste primjetili -- da li ste uočili - to da se predvodništvu pridaje i previše značaja. To, da, momak bez majice jeste bio prvi i on zaslužuje sve zasluge, ali je u stvari prvi sljedbenik taj koji je usamljenog blesavka pretvorio u predvodnika.


Pa, govore nam da svi treba da budemo vođe, ali to bi bilo stvarno neučinkovito.

Dakle, obzirom da nam govore kako bi svi trebali biti predvodnici, a što u stvarnosti ne može biti efektivno.


Ako želite da napravite pokret, imajte hrabrosti da pratite i pokažete ostalima kako da prate.

Ukoliko Vam je stvarno stalo da osnujete pokret, imajte hrabrosti i da slijedite i pokažete ostalima kako da slijede.


I kada vidite da neki usamljeni ludak radi nešto dobro, imajte hrabrosti da budete prvi da mu se pridružite.

I kada naiđete na usamljenog blesavka koji radi nešto veličanstveno, odvažite se i budite među prvima koji će ustati i pridružiti se.


Mislite da sam se izgubila, i da će me neko svakog trenutka povući sa bine i sprovesti me lagano nazad do mog mesta.

Mislite da sam se izgubila, i da će neko uskoro doći na binu i otpratiti me nazad do sjedišta.


Pa, u stvari se nadam da ću ostati bar još neko vreme.


U Zaljevu živim i podučavam preko 30 godina.


I za to vreme, viđala sam mnogo promena.

I za to vrijeme sam vidjela mnoge promjene.


Statistički podaci tih promjena su prilično šokantni.


I želim da vam danas govorim o gubitku jezika i globalizaciji engleskog jezika.

Danas vam želim pričati o gubitku jezika i globalizaciji engleskog jezika.