La construcció venir (una cosa) al damunt (o a sobre) a algú té el significat literal de 'caure sobre d'algú alguna cosa'. Per exemple:
L'allau li va venir al damunt d'improvís i no va poder reaccionar.
En sentit figurat també es pot fer servir. Per exemple:
Quan veig tots els problemes que em venen a sobre, m'espanto.
Aquesta construcció també es pot fer servir amb el verb caure, tant en sentit literal com en sentit figurat. Per exemple:
De cop i volta li va caure el test al damunt.
Li han caigut a sobre tots els retrets.
En alguns casos pot tenir el significat d''atacar', 'envestir', 'agredir', 'assaltar', 'arremetre', 'abalançar-se'. Per exemple:
Li han caigut al damunt dos homes i l'han apunyalat.
També significa 'resultar desplaent'. Per exemple:
Aquesta tasca que m'han assignat em cau al damunt; tinc massa feina i no dono l'abast!


En català hi ha diverses fórmules que es poden fer servir com a salutació o per iniciar una conversa. Generalment, aquestes expressions estan formades pels interrogatius què i com més un verb, que pot portar algun complement. Per exemple:
Com va/anem?
Com va tot/això/la vida?
Com estàs?
Què fem/fas?
Com prova la vida de jubilat?
Malgrat que en registres informals és habitual sentir l'expressió Què tal?, seguida de vegades d'altres elements (per exemple, Què tal tot?, Què tal vas?, Què tal la reunió d'ahir?, etc.), aquest ús no és adequat.

Optimot, Departament de Política Lingüística, Generalitat de Catalunya


La locució en tromba es fa servir amb el sentit de sortir molt impetuosament, en allau, especialment en futbol. Per expressar aquest significat, també hi ha altres expressions catalanes, segons el context i el registre, com ara a raig, a sac, a trompons, de cop, amb força, etc. Per exemple:
Els futbolistes van sortir en tromba i van marcar un gol al minut 1 de partit.
Hi va haver una fuita i l'aigua sortia a raig (a trompons, amb força).
Els nens van entrar en tromba a classe i cridant.


L'expressió castellana tocar de cerca, que s'usa per expressar que una cosa preocupa, afecta, que és propera, equival en català a tocar de prop. Per exemple:
Només protesten quan el problema els toca de prop.
La malaltia ens toca de prop.
Altres maneres d'expressar un significat semblant són: preocupar, afectar, interessar, conèixer, estar vinculat, etc., segons el context.


L'expressió no voler-ne saber d'altra es fa servir per indicar sorpresa o bé per dir que alguna cosa sembla una bestiesa. Per exemple:
—En Roc també es casa a finals de mes.
—Què dius ara? Ja no en vull saber d'altra!
—Sembla que han perdut les nostres maletes.
—No en voldria saber d'altra! I ara què hem de fer?


'ESO' (pronunciació)
'la ESO' o 'l'ESO'?

La pronúncia més estesa de la sigla ESO, que fa referència a l'educació secundària obligatòria, és amb e i o tancades, i amb essa sorda (com a quisso). No obstant això, si es percep com un mot comú de la llengua i no tant com una sigla, també és admissible sonoritzar la s (com a bisó), ja que la s entre vocals generalment és sonora.
Pel que fa a l'apostrofació, tenint en compte que aquesta sigla comença amb vocal, s'apostrofa quan la precedeixen l'article definit la o la preposició de. Per exemple:
inscripció a l'ESO (i no inscripció a la ESO)
segon curs d'ESO (i no segon curs de ESO)


Convencions. Signes gràfics i de puntuació

Els claudàtors consten d'un signe d'obertura i un de tancament ([  ]) que serveixen per incloure elements que no formen part del text original, a tall de referència, correcció, etc.
Els usos més freqüents dels claudàtors són els següents:
1. Emmarquen informacions addicionals en fragments que ja estan entre parèntesis. Per exemple:
(Hi ha altres maneres d'interpretar aquest text
[v. epígraf 2.7]).
2. S'utilitzen per tancar els punts suspensius que indiquen que en una transcripció s'ha suprimit algun fragment o expressió. Per exemple:
D'altra banda, aquestes denominacions [...] apareixen ja escrites d'aquesta manera en documents que daten de la baixa edat mitjana.
3. En les transcripcions de conferències, entrevistes, etc., inclouen les acotacions que ajuden a entendre les reaccions del públic, els gestos de la persona que parla i, en general, els comentaris que faciliten la comprensió del text transcrit. Per exemple en la transcripció d'una entrevista:
Per això m'agraden els dies de pluja, perquè aleshores em puc quedar a casa [riu].


Els noms que habitualment es fan servir, en el català del Principat, per anomenar les diverses parts del dia són els següents:
matí (o dematí): és l'espai de temps entre que surt el sol i el moment en què està més alt.migdia: és la part del dia en què el sol està en el punt més alt.tarda: és la part del dia compresa entre el moment en què el sol abandona el punt més alt i es comença a pondre.vespre (o capvespre): és la part del dia entre que es comença a pondre el sol i es fa fosc.nit: és l'interval de temps en què no hi ha llum solar.mitjanit: és la part central de la nit.matinada: és l'espai de temps que comprèn les últimes hores de la nit i les primeres del matíalba (o albada): és el començament del dia.
En les altres variants del català s'empren mots diferents per anomenar la tarda (horabaixa o capvespre en balear i vesprada en valencià) i el vespre (a boqueta (de) nit o a poqueta nit en valencià). A banda d'aquests mots, hi ha altres expressions per designar moments del dia: a punta de dia, a trenc d'alba, sol ixent, sol ponent, a entrada de fosc, a hora foscant, etc.
Cal tenir en compte que quan es vol expressar en quina part del dia es produeix un fet, generalment es fa servir la preposició a (o de en alguns contextos). Malgrat que en registres col·loquials es fa servir també la preposició per en aquests casos, cal evitar aquest ús en els registres formals. Per exemple:
S'estima més estudiar a la nit.
Aquesta setmana treballo de tarda.


plec de descàrrec m.
El plec de descàrrec és l'enumeració raonada i correlativa de les al·legacions que s'oposen als càrrecs que figuren en un plec de càrrecs.Diem plec de descàrrec (i plecs de descàrrec, en plural) i no de descàrrecs, perquè el terme descàrrec fa referència en general a l'acció de descarregar o alliberar dels càrrecs. En l'expressió plec de càrrecs, en canvi, utilitzem càrrecs en plural perquè fa referència a totes les acusacions del demandant a la part demandada.


'en atenció a' ('per consideració a')
Com es diu 'en atención a' en català?

La locució en atenció a es pot utilitzar amb el significat de per consideració a (o en consideració a). Per exemple:
No el van acomiadar de la feina en atenció al seu pare, que era un home molt estimat.
També es pot utilitzar amb valor causal, amb un sentit equivalent al de les expressions per tant o per això. Per exemple:
En atenció a la injustícia de les estructures econòmiques, propugnem la transformació de la societat actual.
La locució en atenció a no té, en canvi, el significat de respecte a, pel que fa a. Per exemple:
Pel que fa a les despeses (i no En atenció a les despeses), cal dir que aquest any hem gastat més diners que l'any passat.


La locució de cara a té diversos significats. Un d'aquests significats és 'cap a'. Per exemple:
Som al maig i anem de cara a l'estiu.
Un altre sentit de l'expressió de cara a és 'envers', 'en allò que concerneix algú o alguna cosa'. Per exemple:
De cara als seus amics, sempre vol quedar bé.
Finalment, aquesta locució també significa 'per a', 'pensant en'. Per exemple:
De cara al curs vinent volen canviar el pla de seguretat.


En castellà, el mot jefatura pot fer referència al càrrec d'un cap o bé pot fer referència a un òrgan. Quan s'aplica a una persona, segons el context, en català es poden fer servir els mots cap o comandament, entre d'altres. Cal tenir en compte que, de vegades també cal modificar tota l'estructura de l'oració. Per exemple:
És el cap de personal de l'empresa (equivalent al castellà Le corresponde la jefatura del personal de la empresa).
Quan el mot jefatura s'aplica a un òrgan, segons el context, en català es poden fer servir els mots direcció, departament, unitat o àrea. Per exemple:
La direcció ha d'aprovar els estatuts (equivalent al castellà La jefatura deberá aprobar los estatutos).
Finalment, convé tenir present que jefatura equival a prefectura únicament quan forma part del nom oficial d'un organisme. Per exemple:
Prefectura Provincial de Trànsit (equivalent al castellà Jefatura Provincial de Tráfico).


Com es diu jefatura del Estado en català?

cap de l'Estat m. i f.
L'expressió castellana jefatura del Estado fa referència a l'organisme que representa o que exerceix la suprema autoritat de l'Estat. L'equivalent en català d'aquesta expressió és cap de l'Estat. Per exemple:
El rei és el cap de l'Estat.


en contra + possessiu, a la vora + possessiu
en contra meu o en contra meva?
girar-se contra seu o girar-se contra seva?

En les locucions prepositives en contra + possessiu i a la vora + possessiu, el possessiu pot ser tant masculí com femení (meu/meva;
teu/teva; seu/seva;
nostre/nostra; vostre/vostra). Per exemple:
Seien a la vora teu/teva.
El noi era a la vora nostre/nostra.
Durant tota la reunió ha anat en contra meu/meva.
Va actuar en contra seu/seva.
Tanmateix, cal tenir en compte que quan contra funciona com a preposició i no forma part de la locució, el possessiu ha d'anar en masculí. Per exemple:
Fa dies que noto que t'has girat contra seu.
Font: Gramàtica de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (16.5.2.4 i 19.6.1.1)


La locució sol i vern, que significa 'completament sol i abandonat', té flexió de gènere. Per tant, hem de dir Després de la mort del seu pare, la Maria es va trobar sola i verna.


Hi ha casos en què tant fer com donar són acceptables per designar el mateix concepte. Per exemple, en expressions com ara fer una classe o donar una classe. També es pot fer servir el verb impartir. Per exemple:
La professora fa classes de deu a dotze del matí.
No va donar mai classes en aquella aula.
La seva filla impartia la classe d'història.


donar una conferència o fer una conferència?

Hi ha casos en què tant fer com donar són acceptables per designar el mateix concepte. Per exemple, en expressions com ara fer una conferència o donar una conferència. També es poden fer servir verbs com pronunciar i impartir. Per exemple:
El professor ha fet una conferència sobre medi ambient.
Donar conferències és la seva especialitat.
La conferència que va pronunciar va deixar tothom bocabadat.


El verb publicitar,
malgrat que actualment té un ús força general i que alguna obra ja el recull en el sentit de promocionar alguna cosa per mitjà de la publicitat, no s'accepta des del punt de vista normatiu.
D'acord amb la normativa, es podrien fer servir altres formes verbals, com ara donar publicitat a alguna cosa, anunciar, etc. Per exemple:
Doneu publicitat al vostre negoci durant 365 dies.
Algunes empreses han anunciat que els iogurts que duen aquest bacteri potencien el sistema immunitari.
El logotip de l'empresa anunciada és molt vistós.


abr.
AB
L'abreviatura de abril és abr.
El símbol de abril és AB.


p. abs.
L'abreviatura de per absència és p. abs.


add.
L'abreviatura de addicional és add.


adj.
L'abreviatura de adjunt, adjunta és adj.


adm.
L'abreviatura de administració és adm.


admdor.
L'abreviatura de administrador és admdor.


admdora.
L'abreviatura de administradora és admdora.


admtiu.
L'abreviatura de administratiu és admtiu.


admtiva.
L'abreviatura de administrativa és admtiva.


adv.
L'abreviatura de advocat, advocada és adv.


ag.
AG
L'abreviatura de agent és ag.
La sigla de agent és AG.


ag.
AG
L'abreviatura de agost és ag.
El símbol de agost és AG.


agl.
AGL
L'abreviatura de agutzil és agl.
La sigla de agutzil és AGL.


ajud.
L'abreviatura de ajudant, ajudanta és ajud.


alc.
L'abreviatura de alcalde, alcaldessa és alc.


al.
de
L'abreviatura de alemany és al.
El símbol de alemany és de.


(a)
L'abreviatura de àlies és (a). Per exemple:
Salvador Seguí (a) el Noi del Sucre


al.
L'abreviatura de alumne, alumna és al.


ambul.
L'abreviatura de ambulància és ambul.


amb.
L'abreviatura de ambulatori és amb.


ampl.
L'abreviatura de amplària és ampl.


angl.
en
L'abreviatura de anglès és angl.
El símbol de anglès és en.


Abreviacions de ante meridiem ('abans del migdia')

a. m.
am
L'abreviatura de ante meridiem és a. m.
El símbol de ante meridiem és am.


ant.
L'abreviatura de antic, antiga és ant.


ant.
L'abreviatura de antigament és ant.


aparc.
L'abreviatura de aparcament és aparc.


apmt.
L'abreviatura de apartament és apmt.


apr.
L'abreviatura de aprovat, aprovada és apr.


aprox.
L'abreviatura de aproximadament és aprox.


aprox.
L'abreviatura de aproximat, aproximada és aprox.


ABS
La sigla de àrea bàsica de salut és ABS.


Sigla de assegurança obligatòria de viatgers

AOV
La sigla de assegurança obligatòria de viatgers és AOV.


assign.
L'abreviatura de assignatura és assign.


assoc.
L'abreviatura de associació és assoc.


Sigla de associació de mares i pares d'alumnes
Plural de AMPA

La sigla de associació de mares i pares d'alumnes és AMPA.
A l'hora de formar el plural d'aquesta sigla es pot mantenir invariable o bé es pot afegir una essa al final. Per exemple: les AMPA o les AMPAs.


Sigla de associació de veïns i veïnes
Sigla de associació veïnal
Sigla de associació de veïns

AV (associació de veïns)
AV (associació veïnal)
AVV (associació de veïns i veïnes)
La sigla de associació de veïns i de associació veïnal és AV.
La sigla de associació de veïns i veïnes és AVV.


assoc.
L'abreviatura de associat, associada és assoc.


a/
L'abreviatura de a l'atenció de és a/.


autom.
L'abreviatura de automòbil és autom.


autor.
L'abreviatura de autoritat és autor.


p. a.
p. aut.
L'abreviatura de per autorització pot ser p. a. o bé p. aut.


autzda.
L'abreviatura de autoritzada és autzda.


autzat.
L'abreviatura de autoritzat és autzat.


batx.
L'abreviatura de batxillerat és batx.


Sigla de batxillerat unificat polivalent

BUP
La sigla de batxillerat unificat polivalent és BUP.


bibl.
L'abreviatura de biblioteca és bibl.


b/n
L'abreviatura de blanc i negre és b/n.


butll.
L'abreviatura de butlletí és butll.


BOE
La sigla de Butlletí Oficial de l'Estat és BOE.


Sigla de Butlletí Oficial de la Província

BOP
La sigla de Butlletí Oficial de la Província és BOP.


c. a.
L'abreviatura de caixa alta és c. a.


c. b.
L'abreviatura de caixa baixa és c. b.


calef.
L'abreviatura de calefacció és calef.


cant.
L'abreviatura de cantonada és cant.


L'abreviatura de capità, capitana és cpt.
La sigla de capità, capitana és CT.


L'abreviatura de caporal és cpl.
La sigla de caporal és CL.


m/c
L'abreviatura de al meu càrrec és m/c.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb al meu càrrec (m/c), es poden formar les abreviatures següents: al nostre càrrec (n/c), al vostre càrrec (v/c), al seu càrrec (s/c).


c.
c/
Les abreviatures de carrer són c/ i c.


ctra.
L'abreviatura de carretera és ctra.


cast.
es
L'abreviatura de castellà és cast.
El símbol de castellà és es.


cat.
ca
L'abreviatura de català és cat.
El símbol de català és ca.


catedr.
L'abreviatura de catedràtic, catedràtica és catedr.


a. c. s.
L'abreviatura de al cel sia és a. c. s.


CAP
La sigla de centre d'atenció primària és CAP.


Sigla de centre de normalització lingüística

CNL
La sigla de centre de normalització lingüística és CNL.


cert.
L'abreviatura de certificat, certificada és cert.
L'abreviatura cert. fa referència a dos conceptes: d'una banda, l'adjectiu (una carta certificada); d'altra banda, el nom (un certificat mèdic).


ciclom.
L'abreviatura de ciclomotor és ciclom.


L'abreviatura de cinquè es pot escriure amb punt o sense: 5è i5è.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 5.è.


L'abreviatura de cinquena es pot escriure amb punt o sense: 5a i 5a.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 5.a.


cint.
L'abreviatura de cinturó ('ronda' en toponímia) és cint.


c.
ca.
Les abreviatures de circa són c. i ca.


circul.
L'abreviatura de circulació és circul.


CIF
La sigla de codi d'identificació fiscal és CIF.


Abreviatura de col·laborador, col·laboradora

col·l.
L'abreviatura de col·laborador, col·laboradora és col·l.
També es fa servir l'abreviatura col·lab. per evitar confusions amb altres paraules que s'abreugen com col·l. (col·lecció, col·legi).


col·l.
L'abreviatura de col·lecció és col·l.


col·l.
L'abreviatura de col·legi és col·l.


col.
L'abreviatura de columna (documentació) és col.


com.
L'abreviatura de comissaria és com.


com. de serv.
L'abreviatura de comissió de serveis és com. de serv.


compt.
L'abreviatura de comptabilitat és compt.


c/c
cte. ct.
Les abreviatures de compte corrent són c/c i cte. ct.


m/cte
L'abreviatura de al meu compte és m/cte.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb al meu compte (m/cte), es poden formar les abreviatures següents: al nostre compte (n/cte), al vostre compte (v/cte) i al seu compte (s/cte).


p/c
L'abreviatura de per compte de és p/c.


Sigla de Consell Municipal del Districte

CMD
La sigla de Consell Municipal del Districte és CMD.


constr.
L'abreviatura de construcció és constr.


contr.
L'abreviatura de contractat, contractada és contr.


convt.
L'abreviatura de convent és convt.


conv.
L'abreviatura de convocatòria és conv.


corp.
L'abreviatura de corporació és corp.


CPN
La sigla de Cos de la Policia Nacional és CPN.


a. de C.
aC
L'abreviatura de abans de Crist és a. de C.
La sigla de abans de Crist és aC.


d. de C.
dC
L'abreviatura de després de Crist és d. de C.
La sigla de després de Crist és dC.


Sigla de curs d'orientació universitària

COU
La sigla de curs d'orientació universitària és COU.


curs.
cva.
Les abreviatures de cursiva són curs. i cva.


DLEG
La sigla de decret legislatiu és DLEG.


RDLEG
La sigla de reial decret legislatiu és RDLEG.


RDL
La sigla de reial decret llei és RDL.


p. d.
L'abreviatura de per delegació és p. d.


d. d'o.
DO
L'abreviatura de denominació d'origen és d. d'o.
La sigla de denominació d'origen és DO.


dept.
L'abreviatura de departament és dept.


derog.
L'abreviatura de derogatori, derogatòria és derog.


descàrr.
L'abreviatura de descàrrega és descàrr.


des.
DS
L'abreviatura de desembre és des.
El símbol de desembre és DS.


s/desp
L'abreviatura de sense despeses és s/desp.


desv.
L'abreviatura de desviació és desv.


Sigla de Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya

DOGC
La sigla de Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya és DOGC.


d/fra
L'abreviatura de dies factura és d/fra.


dip. leg.
DL
L'abreviatura de dipòsit legal és dip. leg.
La sigla de dipòsit legal és DL.


dir.
L'abreviatura de directiu, directiva és dir.


dir.
L'abreviatura de director, directora és dir.


Abreviacions de director general, directora general

dir. gral.
DG
L'abreviatura de director general, directora general és dir. gral.
La sigla de director general, directora general és DG.


dism.
L'abreviatura de disminuït, disminuïda és dism.


disp.
L'abreviatura de dispensari és disp.


disp.
L'abreviatura de disposició és disp.


dist.
L'abreviatura de distància és dist.


distr.
L'abreviatura de districte és distr.


DNI
La sigla de document nacional d'identitat és DNI.


dupl.
L'abreviatura de duplicat, duplicada és dupl.


econ.
L'abreviatura de economia és econ.


ed.
L'abreviatura de editor, editora és ed.


EGB
La sigla de educació general bàsica és EGB.


Sigla de educació secundària obligatòria

ESO
La sigla de educació secundària obligatòria és ESO.


e/c
e/cobr
Les abreviatures de efecte a cobrar són e/c i e/cobr.


e/p
e/pag
Les abreviatures de efecte a pagar són e/p i e/pag.


Emm. Sr.
L'abreviatura de Eminentíssim Senyor és Emm. Sr.


entl.
L'abreviatura de entresol és entl.


s. e. o o.
L'abreviatura de salvat error o omissió és s. e. o o.


EU
La sigla de escola universitària és EU.


esgl.
L'abreviatura de església és esgl.


esp.
L'abreviatura de especialment és esp.


espf.
L'abreviatura de específicament és espf.


esq.
L'abreviatura de esquerre, esquerra és esq.


estac.
L'abreviatura de estacionament és estac.


EUA
La sigla de Estats Units d'Amèrica és EUA.


et al.
L'abreviatura de et alii ('i altres') és et al.


Excm. Sr.
L'abreviatura de Excel·lentíssim Senyor és Excm. Sr.


Excma. Sra.
L'abreviatura de Excel·lentíssima Senyora és Excma. Sra.


p. e.
p. ex.
v. gr.
L'abreviatura de per exemple pot ser p. e. o bé p. ex.
També s'utilitza l'abreviatura v. gr., que correspon a l'expressió llatina verbi gratia ('verbigràcia').


exped.
L'abreviatura de expedició és exped.


expd.
L'abreviatura de expedidor, expedidora és expd.


m/fra
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb la meva factura (m/fra), es poden formar les abreviatures següents: la nostra factura (n/fra), la vostra factura (v/fra), la seva factura (s/fra).


facs.
L'abreviatura de facsímil és facs.


fasc.
L'abreviatura de fascicle és fasc.


f/m
L'abreviatura de a favor meu és f/m.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb a favor meu (f/m), es poden formar les abreviatures següents: a favor nostre (f/n), a favor vostre (f/v), a favor seu (f/s).


m/f
L'abreviatura de al meu favor és m/f.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb al meu favor (m/f), es poden formar les abreviatures següents: al nostre favor (n/f), al vostre favor (v/f), al seu favor (s/f).


febr.
FB
L'abreviatura de febrer és febr.
El símbol de febrer és FB.


f.
F
L'abreviatura de foli és f.
La sigla de foli és F.


FP
La sigla de formació professional és FP.


Abreviatura de franc a la fàbrica ('preu')

f. f.
L'abreviatura de franc a la fàbrica és f. f.


fr.
fr
L'abreviatura de francès és fr.
El símbol de francès és fr.


FD
La sigla de franqueig a destinació és FD.


Sigla de Servei Nacional (o franquícia de correu)


FM
La sigla de freqüència modulada és FM.


e. f.
L'abreviatura de en funcions és e. f.


furg.
L'abreviatura de furgoneta és furg.


gen.
GN
L'abreviatura de gener és gen.
El símbol de gener és GN.


GP
g. p.
La sigla de gir postal és GP.
L'abreviatura de gir postal és g. p.


GT
g. t.
La sigla de gir telegràfic és GT.
L'abreviatura de gir telegràfic és g. t.


m/g
L'abreviatura de el meu gir és m/g.
Per analogia, es poden utilitzar les abreviatures de les formes amb altres possessius: el nostre gir (n/g), el vostre gir (v/g), el seu gir (s/g).


h.
hab.
Les abreviatures de habitants són h. i hab.


H. Sr.
Hble. Sr.
Les abreviatures de Honorable Senyor són H. Sr. i Hble. Sr.


H. Sra.
Hble. Sra.
Les abreviatures de Honorable Senyora són H. Sra. i Hble. Sra.


hosp.
L'abreviatura de hospital és hosp.


ib.
ibíd.
Les abreviatures de ibídem són ib. i ibíd.


i. e.
L'abreviatura de id est (que significa 'és a dir' o 'això és') és i. e.


I. Sr.
Il·ltre. Sr.
Les abreviatures de Il·lustre Senyor són I. Sr. i Il·ltre. Sr.


I. Sra.
Il·ltre. Sra.
Les abreviatures de Il·lustre Senyora són I. Sra. i Il·ltre. Sra.


Im. Sr.
Il·lm. Sr.
Les abreviatures de Il·lustríssim Senyor són Im. Sr. i Il·lm. Sr.


Ima. Sra.
Il·lma. Sra.
Les abreviatures de Il·lustríssima Senyora són Ima. Sra. i Il·lma. Sra.


Sigla de impost sobre activitats econòmiques

IAE
La sigla de impost sobre activitats econòmiques és IAE.


IBI
La sigla de impost sobre béns immobles és IBI.


IVA
La sigla de impost sobre el valor afegit és IVA.


Sigla de impost sobre la renda de les persones físiques

IRPF
La sigla de impost sobre la renda de les persones físiques és IRPF.


impr.
L'abreviatura de impremta és impr.


inc.
L'abreviatura de incorporat, incorporada és inc.


IPC
La sigla de índex de preus de consum és IPC.


insp.
IP
L'abreviatura de inspector, inspectora és insp.
La sigla de inspector, inspectora és IP.


inst.
L'abreviatura de institut és inst.


Sigla de institut d'ensenyament secundari

IES
La sigla de institut d'ensenyament secundari és IES.


IB
La sigla de institut de batxillerat és IB.


Sigla de institut de formació professional

IFP
La sigla de institut de formació professional és IFP.


int.
IT
L'abreviatura de intendent, intendenta és int.
La sigla de intendent, intendenta és IT.


Abreviacions de intendent major, intendenta major

int. m.
ITM
L'abreviatura de intendent major, intendenta major és int. m.
La sigla de intendent major, intendenta major és ITM.


int.
L'abreviatura de interí, interina és int.


internac.
L'abreviatura de internacional és internac.


intr.
L'abreviatura de introducció és intr.


it.
it
L'abreviatura de italià és it.
El símbol de italià és it.


jul.
JL
L'abreviatura de juliol és jul.
El símbol de juliol és JL.


j. dir.
L'abreviatura de junta directiva és j. dir.


j. de gov.
L'abreviatura de junta de govern és j. de gov.


jur.
L'abreviatura de jurídic, jurídica és jur.


jurispr.
L'abreviatura de jurisprudència és jurispr.


Abreviatura de jutjat de primera instància

j. de 1a. inst.
L'abreviatura de jutjat de primera instància és j. de 1a. inst.


ltda.
L'abreviatura de limitada és ltda.


LEC
La sigla de Llei d'enjudiciament civil és LEC.


LECr
La sigla de Llei d'enjudiciament criminal és LECr.


Sigla de Llei de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú

LRJPAC
La sigla de Llei de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu és LRJPAC.


l/
L'abreviatura de lletra de canvi és l/.


l/cr
L'abreviatura de lletra de crèdit és l/cr.


l/m
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb lletra meva (l/m), es poden formar les abreviatures següents: lletra nostra (l/n), lletra vostra (l/v), lletra seva (l/s).


m/l
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb la meva lletra (m/l), es poden formar les abreviatures següents: la nostra lletra (n/l), la vostra lletra (v/l), la seva lletra (s/l).


llic.
L'abreviatura de llicenciat, llicenciada és llic.


Abreviatura de loco citato ('en lloc citat')

loc. cit.
L'abreviatura de loco citato ('en lloc citat') és loc. cit.


Mgfc. Sr.
L'abreviatura de Magnífic Senyor és Mgfc. Sr.


Mgfca. Sra.
L'abreviatura de Magnífica Senyora és Mgfca. Sra.


màx.
L'abreviatura de màxim, màxima és màx.


merc.
L'abreviatura de mercaderia és merc.


merc.
L'abreviatura de mercantil és merc.


m/t
L'abreviatura de mesos terme és m/t.


m/v
L'abreviatura de mesos vista és m/v.


mil·l.
L'abreviatura de mil·lèsim, mil·lèsima és mil·l.


mín.
L'abreviatura de mínim, mínima és mín.


minusv.
L'abreviatura de minusvàlid, minusvàlida és minusv.


AM
La sigla de modulació d'amplitud és AM.


M. H. Sr.
M. Hble. Sr.
Les abreviatures de Molt Honorable Senyor són M. H. Sr. i M. Hble. Sr.


M. H. Sra.
M. Hble. Sra.
Les abreviatures de Molt Honorable Senyora són M. H. Sra. i M. Hble. Sra.


M. I. Sr.
M. Il·ltre. Sr.
Les abreviatures de Molt Il·lustre Senyor són M. I. Sr. i M. Il·ltre. Sr.


M. I. Sra.
M. Il·ltre. Sra.
Les abreviatures de Molt Il·lustre Senyora són M. I. Sra. i M. Il·ltre. Sra.


mtir.
L'abreviatura de monestir és mtir.


Abreviacions de mosso d'esquadra, mossa d'esquadra

m. d'e.
ME
L'abreviatura (m. d'e.) es fa servir dins de text seguit, especialment davant de noms de persona, i la sigla (ME) es reserva per a taules i altres casos en què es faci un ús genèric del càrrec.


Abreviacions de Mossos d'Esquadra (institució)

M. d'E.
ME
L'abreviatura de Mossos d'Esquadra (institució) és M. d'E., i la sigla, ME.


mpal.
L'abreviatura de municipal és mpal.


Abreviacions de nota bene ('advertiu-ho bé')

n.b.
NB
L'abreviatura de nota bene ('advertiu-ho bé') és n. b.
La sigla de nota bene ('advertiu-ho bé') és NB.


Abreviatura de nota de l'autor, nota de l'autora

n. de l'a.
L'abreviatura de nota de l'autor, nota de l'autora és n. de l'a.


Abreviatura de nota de l'editor, nota de l'editora

n. de l'e.
L'abreviatura de nota de l'editor, nota de l'editora és n. de l'e.


n. de la r.
L'abreviatura de nota de la redacció és n. de la r.


n. del t.
L'abreviatura de nota del traductor és n. del t.


n. de la t.
L'abreviatura de nota de la traductora és n. de la t.


nov.
NV
L'abreviatura de novembre és nov.
El símbol de novembre és NV.


n.
núm.
Les abreviatures de número són n. i núm.


s/n
L'abreviatura de sense número és s/n.


Sigla de número d'afiliació a la Seguretat Social

NASS
La sigla de  número d'afiliació a la Seguretat Social  és  NASS.


NIF
La sigla de número d'identificació fiscal és NIF.


oblig.
L'abreviatura de obligatori és oblig.


obs.
L'abreviatura de observació és obs.


oct.
OC
L'abreviatura de octubre és oct.
El símbol de octubre és OC.


SW
OC
Les sigles de ones curtes són SW i OC.
En àmbits especialitzats se sol utilitzar la sigla anglesa SW. La sigla OC té un ús divulgatiu.


MW
OM
Les sigles de ones mitjanes són MW i OM.
En àmbits especialitzats se sol utilitzar la sigla anglesa MW. La sigla OM té un ús divulgatiu.


Abreviatura de opus citatum ('obra citada')
f.

op. cit.
L'abreviatura de opus citatum ('obra citada') és op. cit.


m/o
L'abreviatura de a la meva ordre és m/o.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb a la meva ordre (m/o), es poden formar les abreviatures següents: a la nostra ordre (n/o), a la vostra ordre (v/o), a la seva ordre (s/o).


p. o.
L'abreviatura de per ordre és p. o.


ONG
La sigla de organització no governamental és ONG.


p. i.
L'abreviatura de pagament immediat és p. i.


p.
pàg.
Les abreviatures de pàgina són p. i pàg.


parc.
L'abreviatura de parcel·la és parc.


part.
L'abreviatura de particular és part.


ptge.
L'abreviatura de passatge és ptge.


p. b.
PB
L'abreviatura de pes brut és p. b.
La sigla de pes brut és PB.


p. n.
PN
L'abreviatura de pes net és p. n.
La sigla de pes net és PN.


Sigla de petita i mitjana empresa: PIME o pime?

La sigla de petita i mitjana empresa és PIME.
Al costat de la sigla PIME, aquesta forma també es fa servir com a mot comú: pime (té, doncs, flexió de plural: pimes).


pobl.
L'abreviatura de població és pobl.


p. p.
L'abreviatura de per poder és p. p.


Abreviacions de post meridiem ('després del migdia')

p. m.
pm
L'abreviatura de post meridiem ('després del migdia') és p. m.
El símbol de post meridiem ('després del migdia') és pm.


Abreviacions de post scriptum ('després de l'escrit')

p. s.
PS
L'abreviatura de post scriptum ('després de l'escrit') és p. s.
La sigla de post scriptum ('després de l'escrit') és PS.


p. d.
PD
L'abreviatura de postdata és p. d.
La sigla de postdata és PD.


pref.
L'abreviatura de prefectura és pref.


prefer.
L'abreviatura de preferència és prefer.


pres.
L'abreviatura de president, presidenta és pres.


PVP
La sigla de preu de venda al públic és PVP.


L'abreviatura de primer es pot escriure amb punt o sense: 1r i 1r.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres
volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra
volada: 1.r.


L'abreviatura de primera es pot escriure amb punt o sense: 1a i 1a.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 1.a.


pral.
L'abreviatura de principal és pral.


princ.
L'abreviatura de principi és princ.


prior.
L'abreviatura de prioritat és prior.


PIB
La sigla de producte interior brut és PIB.


PNB
La sigla de producte nacional brut és PNB.


PNN
La sigla de producte nacional net és PNN.


prof.
L'abreviatura de professor, professora és prof.


progr.
L'abreviatura de programa és progr.


proh.
L'abreviatura de prohibit, prohibida és proh.


ppt.
L'abreviatura de proppassat és ppt.


ppda.
L'abreviatura de proppassada és ppda.


pvt.
L'abreviatura de propvinent és pvt.


Sigla de proves d'accés a la universitat

PAU
La sigla de proves d'accés a la universitat és PAU.


prov.
L'abreviatura de província és prov.


quadr.
L'abreviatura de quadruplicat és quadr.


L'abreviatura de quart es pot escriure amb punt o sense: 4t i 4t.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres
volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra
volada: 4.t.


L'abreviatura de quarta es pot escriure amb punt o sense: 4a i 4a.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 4.a.


quint.
L'abreviatura de quintuplicat és quint.


reed.
L'abreviatura de reedició és reed.


ref.
L'abreviatura de referència és ref.


r/m
L'abreviatura de referència meva és r/m.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb referència meva (r/m), es poden formar les abreviatures següents: referència nostra (r/n), referència vostra (r/v), referència seva (r/s).


reimpr.
L'abreviatura de reimpressió és reimpr.


m/r
L'abreviatura de la meva remesa és m/r.
Aquesta abreviatura correspon a la primera persona del singular, però es poden utilitzar anàlogament les abreviatures de les formes amb altres possessius; és a dir, per analogia amb la meva remesa (m/r), es poden forma les abreviatures següents: la nostra remesa (n/r), la vostra remesa (v/r), la seva remesa (s/r).


rvda.
L'abreviatura de reservada és rvda.


rvat.
L'abreviatura de reservat és rvat.


Rvdm. Sr.
L'abreviatura de Reverendíssim Senyor és Rvdm. Sr.


Rvdma. Sra.
L'abreviatura de Reverendíssima Senyora és Rvdma. Sra.


rev.
L'abreviatura de revisat, revisada és rev.


rod.
rna.
Les abreviatures de rodona (tipografia) són rod. i rna.


rda.
L'abreviatura de ronda (toponímia) és rda.


secr.
L'abreviatura de secretari, secretària és secr.


secr.
L'abreviatura de secretaria és secr.


L'abreviatura de segon pot anar amb punt o sense: 2n i 2n.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 2.n.


L'abreviatura de segona es pot escriure amb punt o sense: 2a i 2a.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 2.a.


s.
seg.
Les abreviatures de següent són s. i seg.


sgt.
SG
L'abreviatura (sgt.) es fa servir dins de text seguit, especialment davant de noms de persona, i la sigla (SG) es reserva per a taules i altres casos en què es faci un ús genèric del càrrec.


sgta.
SG
L'abreviatura (sgta.) es fa servir dins de text seguit, especialment davant de noms de persona, i la sigla (SG) es reserva per a taules i altres casos en què es faci un ús genèric del càrrec.


set.
ST
L'abreviatura de setembre és set.
El símbol de setembre és ST.


s. u. p.
L'abreviatura de si us plau és s. u. p.


sign.
L'abreviatura de signatura és sign.


Abreviatura de sine anno ('es desconeix l'any d'edició')

s. a.
L'abreviatura de sine anno ('es desconeix l'any d'edició') és s. a.


Abreviatura de sine loco ('es desconeix el lloc de publicació')

s. l.
L'abreviatura de sine loco ('es desconeix el lloc de publicació') és
s. l.


Abreviatura de sine nomine ('es desconeix el nom de l'editor')

s. n.
L'abreviatura de sine nomine ('es desconeix el nom de l'editor') és
s. n.


s/àt
L'abreviatura de sobreàtic és s/àt.


s. a.
SA
L'abreviatura de societat anònima és s. a.
La sigla de societat anònima és SA.


s. c. p.
SCP
L'abreviatura de societat civil privada és s. c. p.
La sigla de societat civil privada és SCP.


s. coop.
SCOOP
L'abreviatura de societat cooperativa és s. coop.
La sigla de societat cooperativa és SCOOP.


Abreviacions de societat cooperativa catalana limitada

s. c. c. l.
SCCL
L'abreviatura de societat cooperativa catalana limitada és s. c. c. l.
La sigla de societat cooperativa catalana limitada és SCCL.


Abreviacions de societat de garanties recíproques

s. g. r.
SGR
L'abreviatura de societat de garanties recíproques és s. g. r.
La sigla de societat de garanties recíproques és SGR.


s. en c.
SC
L'abreviatura de societat en comandita és s. en c.
La sigla de societat en comandita és SC.


s. l.
SL
L'abreviatura de societat limitada és s. l.
La sigla de societat limitada és SL.


Abreviacions de societat regular col·lectiva

s. r. c.
SRC
L'abreviatura de societat regular col·lectiva és s. r. c.
La sigla de societat regular col·lectiva és SRC.


Abreviacions de sotsinspector, sotsinspectora

sotsp.
SIP
L'abreviatura de sotsinspector, sotsinspectora és sotsp.
La sigla de sotsinspector, sotsinspectora és SIP.


Abreviatura de sub voce ('a l'entrada', en els diccionaris)

s. v.
L'abreviatura de sub voce ('a l'entrada', en els diccionaris) és s. v.


supt.
SIT
L'abreviatura de superintendent és supt.
El mot superintendent és invariable pel que fa al gènere, per tant l'abreviatura supt. s'utilitza tant per al masculí com per al femení.
La sigla de superintendent és SIT.


Abreviatura de superior, superiora (càrrec)

sup.
L'abreviatura de superior, superiora és sup.


supl.
suplem.
Les abreviatures de suplement són supl. i suplem.


m/t
Per analogia, es poden utilitzar les abreviatures de les formes amb altres possessius: el nostre taló (n/t), el vostre taló (v/t), el seu taló (s/t).


t. c.
L'abreviatura de tarifa corrent és t. c.


t. e.
L'abreviatura de tarifa especial és t. e.


t. g.
L'abreviatura de tarifa general és t. g.


TAE
La sigla de taxa anual equivalent és TAE.


tel.
t.
Les abreviatures de telèfon són tel. i t.


telegr.
L'abreviatura de telegrama és telegr.


L'abreviatura de tercer es pot escriure amb punt o sense: 3r i 3r.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 3.r.


L'abreviatura de tercera es pot escriure amb punt o sense: 3a i 3a.
Tot i que és més recomanable seguir aquestes indicacions, també és possible utilitzar les lletres volades en les abreviatures dels nombres ordinals. En aquest cas, d'acord amb el que s'ha fet tradicionalment en tipografia, cal escriure l'ordinal amb un punt, que ha d'anar entre la xifra i la lletra volada: 3.a.


t. m.
TM
L'abreviatura de terme municipal és t. m.
La sigla de terme municipal és TM.


tt.
TT
L'abreviatura de tinent és tt.
La sigla de tinent és TT.


tta.
TT
L'abreviatura de tinenta és tta.
La sigla de tinenta és TT.


trad.
L'abreviatura de traducció és trad.


trad.
L'abreviatura de traductor, traductora és trad.


transcr.
L'abreviatura de transcripció és transcr.


transf.
L'abreviatura de transferència és transf.


trans.
L'abreviatura de transitori, transitòria és trans.


transp.
L'abreviatura de transport és transp.


trav.
L'abreviatura de travessera és trav.


trib.
L'abreviatura de tribunal és trib.


tripl.
L'abreviatura de triplicat és tripl.


c/u
c. u.
Les abreviatures de cada unitat són c. u. i c/u.


Abreviatura de universitari, universitària

univ.
L'abreviatura de universitari, universitària és univ.


urb.
L'abreviatura de urbanització és urb.


v.
veg.
vg.
Les abreviatures de vegeu són v., veg. i vg.


venc.
L'abreviatura de venciment és venc.


ven.
L'abreviatura de venedor, venedora és ven.


v. gr.
L'abreviatura de l'expressió llatina verbi gratia ('verbigràcia', 'per exemple') és v. gr.


vers.
L'abreviatura de versaleta és vers.


v.
vid.
Les abreviatures de vide o videte ('vegeu') són v. i vid.


vig.
VG
L'abreviatura de vigilant és vig.
La sigla de vigilant és VG.


vig.
L'abreviatura de vigilat, vigilada és vig.


visib.
L'abreviatura de visibilitat és visib.


v. i p.
VP
L'abreviatura de vist i plau és v. i p.
La sigla de vist i plau és VP.


vocab.
L'abreviatura de vocabulari és vocab.


m/x
Per analogia, es poden utilitzar les abreviatures de les formes amb altres possessius: el nostre xec (n/x), el vostre xec (v/x), el seu xec (s/x).


a
El símbol de àrea (unitat de mesura) és a.


Símbol de per cent
Símbol de percentatge o tant per cent

%
El símbol de per cent i de percentatge o tant per cent és %.
El signe % es pot escriure separat per un espai fi de la xifra que acompanya o, si això no és possible tipogràficament, se separa de la xifra amb un espai normal.
Aquest símbol es llegeix per cent quan apareix al costat d'una xifra.  Per exemple, escrivim 10 %  i llegim deu per cent.


cl
cL
Els símbols de centilitre són cl i cL.


dl
dL
Els símbols de decilitre són dl i dL.


$
USD
Els símbols de dòlar dels EUA són $ i USD.


AUD
El símbol de dòlar australià és AUD.


GB
Gb
Els símbols de gigabyte o gigaoctet són GB i Gb.


Hz
El símbol de hertz és Hz, i es llegeix "erts".


J
El símbol de joule és J, i es llegeix "jul".


kg
El símbol de quilogram (o kilogram) és kg.


km
El símbol de quilòmetre (o kilòmetre) és km.


kW
El símbol de quilowatt (o kilowatt) és kW.


Símbol de quilowatt hora o kilowatt hora

kW h
El símbol de quilowatt hora (o kilowatt hora) és kW h.


MB
El símbol de megabyte o megaoctet és MB.


ml
mL
Els símbols de mil·lilitre són ml i mL.


NNO
NNW
Els símbols de nord-nord-oest són NNO i NNW.


NO
NW
Els símbols de nord-oest són NO i NW.


O
W
Els símbols de oest són O i W (de l'anglès west).


ONO
WNW
Els símbols de oest-nord-oest són ONO i WNW.


OSO
WSW
Els símbols de oest-sud-oest són OSO i WSW.


rpm
El símbol de revolucions per minut és rpm.


SO
SW
Els símbols de sud-oest són SO i  SW (de l'anglès west).


SSO
SSW
Els símbols de sud-sud-oest són SSO i SSW (de l'anglès west).


Noms dels subapartats de l'escrit de proposició de prova

Els noms dels subapartats de l'escrit de proposició de prova habitualment comencen amb adjectius com ara documental, testifical o pericial cal·ligràfica, que poden tenir com a antecedent tant proves com mitjans de prova.
Es considera que aquestes formes són possibles i que es poden interpretar com a adjectius substantivats amb una elisió del substantiu prova.
Pel que fa al subapartat anomenat documental, són habituals els subapartats documental pública i documental privada, i també un subapartat anomenat més documental, que hi apareix quan se sol·liciten o es presenten noves proves documentals.
Pel que fa a l'expressió més documental, és recomanable que se substitueixi per altres expressions, com documental complementària o documental addicional.


En llenguatge jurídic, quan es parla de provisions, no és necessari fer servir cap fórmula inicial equivalent a l'habitual en castellà dada cuenta. Aquesta referència a l'anomenada dació de compte, és a dir, a la funció informativa que, d'acord amb els articles 283-287 de la Llei orgànica del poder judicial i l'article 178 de la Llei d'enjudiciament civil, ha complert el secretari o la secretària de manera prèvia a la resolució judicial, no és indispensable i, tot i que es podria fer servir una fórmula com ara Havent-se-me'n donat compte, és preferible suprimir aquesta construcció.


Traducció de noms d'institucions i entitats públiques

El criteri general és traduir al català les designacions de les institucions i de les entitats dependents de l'Administració pública i les designacions dels seus òrgans de gestió, mantenint la màxima fidelitat semàntica respecte de l'original. Quan la designació genèrica va acompanyada d'un nom propi que no és un topònim, aquest nom no es tradueix:
Ministerio de Cultura: Ministeri de Cultura
Mairie de Paris: Ajuntament de París
Delegación de Hacienda: Delegació d'Hisenda
Correos y Telégrafos: Correus i Telègrafs
Centro Hospitalar de Coimbra: Centre Hospitalari de Coïmbra
Hospital Virgen del Rocío: Hospital Virgen del Rocío
Malgrat tot, hi ha alguns casos en què s'opta per utilitzar la denominació en la llengua original, bé perquè té prou tradició en català, bé perquè no té un equivalent clar. Són noms com:
Xunta de Galicia
Ertzaintza
Scotland Yard
També hi ha alguns pocs casos en què cal buscar un equivalent funcional del nom original, en comptes de traduir-lo:
Bundestag:  Parlament alemany
Folketin: Parlament danès


Per fer referència a la Generalitat de Catalunya, en la versió castellana dels textos oficials i administratius cal utilitzar preferentment la forma catalana Generalitat, sense traduir, perquè és la denominació oficial de la institució.


Com es diu doy fe en català?
Es pot dir en dono fe o davant meu en català?

En contextos administratius i jurídics, és habitual que operadors del dret, com lletrats de l'Administració de justícia i notaris, hagin de donar fe pública d'actes judicials i extrajudicials quan sigui necessari. L'article 204 de la Llei d'enjudiciament civil estableix que el jutge, la jutgessa o els magistrats han de signar les resolucions judicials, i que s'han d'autoritzar o publicar mitjançant la signatura del lletrat o lletrada de l'Administració de justícia. En el cas de les provisions dictades per sales de justícia, d'acord amb l'article 208 de la Llei d'enjudiciament civil, n'hi ha prou amb la signatura del ponent.
En castellà, és habitual que la fórmula final que precedeix les signatures es redacti en primera persona referida al lletrat o lletrada de l'Administració de justícia (Lo manda y firma S. S., doy fe), però sobta que el nucli del document tingui com a emissor el responsable de la resolució judicial (el jutge o la jutgessa) i que l'últim paràgraf, no aïllat de la resta, tingui com a emissor el lletrat o lletrada de l'Administració de justícia i no hi hagi cap indicació formal per remarcar el canvi d'emissor. Per fer palès formalment aquest canvi, és recomanable situar davant la signatura del lletrat o lletrada de l'Administració de justícia les fórmules següents:
En dono fe.
o bé
Davant meu,
Cal tenir en compte que la fórmula Davant meu es tanca amb una coma, mentre que En dono fe acaba amb un punt, ja que es tracta d'una oració completa.
Paral·lelament, l'article 1 de la Llei del notariat disposa que "el notari és el funcionari públic autoritzat per donar fe dels contractes i dels altres actes extrajudicials". Per això, és habitual veure l'expressió de la fe pública com a cloenda d'escriptures, testimonis o actes. Per exemple:
Dono fe del que he consignat en aquesta diligència, estesa en aquest foli de paper per a documents notarials.
D'haver identificat les persones compareixents mitjançant els documents d'identitat consignats, en dono fe.
En el cas que l'expressió aparegui al final de la frase, cal no oblidar el pronom de represa en.


a/e
L'abreviatura a/e
es pot utilitzar en els casos en què es presentin problemes d'espai
(per exemple, en un imprès per emplenar), però no és necessària per a
les adreces del paper de carta o de les targetes. En aquests casos, com
ja es fa habitualment, es poden imprimir les adreces electròniques
sense cap abreviació al davant, perquè el signe @ que contenen ja
indica a què es fa referència.


€
EUR
El símbol corresponent a euro és una C travessada per dues ratlletes horitzontals: €. Així, de la mateixa manera que utilitzàvem l'abreviatura ptes. o els símbols PTA, FF, DM, etc., quan hi ha quantitats referides a euros, es pot utilitzar el símbol €; per exemple: 2,70 €.
D'altra banda, l'Organització Internacional per a la Normalització (ISO) va aprovar, per a l'euro, el símbol EUR, que s'escriu amb majúscules i sense punts i és invariable; per exemple: 1 EUR, 92 EUR. Aquest símbol es pot fer servir per a les relacions interbancàries i les operacions transnacionals, al costat dels altres símbols ISO: USD (dòlar), RUB (ruble), etc.


Mb
Mbit
Els símbols de megabit són Mb i Mbit.


Traducció de noms d'entitats sense finalitat de lucre

La tendència general és traduir els noms de les associacions, fundacions i altres entitats sense finalitat de lucre. Per exemple:
Real Academia Española: Reial Acadèmia Espanyola
Sociedad General de Autores y Editores: Societat General d'Autors i Editors
Academy of Motion Picture Arts and Sciences: Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques
Associazione Italiana di Studi Catalani: Associació Italiana d'Estudis Catalans
Médecins Sans Frontières: Metges sense Fronteres
En són excepcions els noms de les entitats que manifestin explícitament la voluntat de ser designades només en una llengua, i aquells casos en què l'ús ha fixat la denominació original:
World Wildlife Fund
Greenpeace
National Geographic Society


Traducció de noms d'empreses i els seus òrgans de gestió

Els noms de les empreses responen a la voluntat expressa dels propietaris i, per tant, queden dins de l'esfera estrictament privada, com passa amb els noms de persona. És per això que, com a regla general, no s'han de traduir. Per exemple:
Industria Española del Aluminio
Laboratorios Esteve
Libros del Zorro Rojo
Si l'empresa usa una doble denominació (registrada o no), s'ha de fer servir la forma fixada per l'empresa per a la llengua d'arribada. En general, les empreses públiques, empreses de serveis i entitats financeres adopten aquest criteri. Però sempre caldrà assegurar-se'n. Per exemple:
Aguas de Barcelona - Aigües de Barcelona
Editorial Rayo Verde - Editorial Raig Verd
Caja de Ingenieros - Caixa d'Enginyers
Els òrgans de gestió de les empreses, encara que el nom de l'empresa no tingui traducció, es tradueixen sempre.
Àrea de Recursos Humans d'Industria Española del Aluminio
Departament d'Edició de Libros del Zorro Rojo
No cal traduir els noms de les empreses quan apareixen en forma de logotip d'una marca, sigui quin sigui el suport de comunicació (paper de carta, vehicles, etc.), encara que aquests noms apareguin traduïts dins un text.


Traducció de noms de partits polítics i sindicats

Es considera que cal distingir l'ús oficial de les designacions de partits polítics i sindicats de l'ús social d'aquestes designacions.
En el cas de l'ús oficial cal usar el nom registrat i no s'ha de traduir. En canvi, quan no sigui necessari usar la forma oficial, en l'ús social, aquestes designacions es tradueixen.
Comisiones Obreras: Comissions Obreres
Partido Socialista Obrero Español: Partit Socialista Obrer Espanyol
Lega Nord: Lliga Nord
Democratic Party: Partit Demòcrata
Scottish National Party: Partit Nacional Escocès
Hi ha noms, però, que només s'usen en la forma original:
Sinn Féin
Sendero Luminoso
Chunta Aragonesista
Herri Batasuna


festivitats cíviques, religioses i polítiques (traducció)

Les designacions de festivitats cíviques, religioses i polítiques es tradueixen.
En català:
Nadal
nit de Cap d'Any
Divendres Sant
la revetlla de Sant Joan
l'Onze de Setembre
la Fira d'Abril
la Fira de Sant Isidre
la Puríssima
En castellà:
Navidad
Nochevieja
Viernes Santo
la verbena de San Juan
el Once de Septiembre
la Feria de Abril
la Feria de San Isidro
la Inmaculada Concepción
Quan les designacions de festivitats no tenen equivalent en la llengua d'arribada (la Patum, les festes del Rocío, els Sanfermines) romanen invariables.


Les designacions de fets històrics singulars es tradueixen.
En català:
la Segona Guerra Mundial
la Guerra dels Segadors
el Dos de Maig
En castellà:
la Segunda Guerra Mundial
la Guerra de los Segadores
el Dos de Mayo


Traducció de moviments artístics i culturals

En general, es tradueix la designació dels moviments artístics i culturals.
En català:
el barroc
el romànic
l'humanisme
En castellà:
el barroco
el románico
el humanismo
Hi ha algun cas, però, com la Renaixença, que per evitar l'ambigüitat roman invariable.


congressos, convencions, jornades i simposis (traducció)

Sovint els congressos, les convencions, les jornades i els simposis són certàmens multilingües i ja presenten la seva denominació en diverses llengües. Per aquest motiu, si la llengua d'arribada és una de les llengües oficials del certamen, cal usar la denominació del certamen en la llengua d'arribada del text.
Les designacions de conferències, ponències i discursos s'expressen en la llengua en què es faran o s'han fet. Aquesta solució ens permet saber si caldran aparells de traducció simultània, per exemple. Això no treu que, si es considera necessari, hi pugui anar la traducció a continuació entre parèntesis.
En català:
Les conferències "La modernidad del lenguaje" i "El discurs parlamentari" van ser presentades a Palma durant les Primeres Jornades de Pragmàtica.
En castellà:
Las conferencias "La modernidad del lenguaje" y "El discurs parlamentari" fueron presentadas en Palma durante las Primeras Jornadas de Pragmática.


Traducció de noms de premis i distincions

En general els noms de premis i distincions es tradueixen. Per exemple:
Eisernes Kreuz: Creu de Ferro
Golden Globes: Globus d'Or
Golden Shoe: Bota d'Or
Grande médaille de la chanson française: Gran Medalla de la Cançó Francesa
Internationaler Karlspreis: Premi Internacional Carlemany
Kyokujitsusho: Orde del Sol Naixent
Silberner Bär: Os de Plata
Quan la designació inclou un nom propi, però, només es tradueix la part genèrica i es deixa el nom propi sense traduir:
Grammy Awards: premis Grammy
Knight of the Jedi Order: Cavaller de l'Orde Jedi
Premios Ondas: premis Ondas
World Press Photo Awards: premis World Press Photo


Traducció de documentació oficial: lleis, decrets, resolucions, etc.

Els títols de la documentació oficial i de les disposicions normatives es tradueixen sempre. Així, en un text en català cal usar la forma catalana adient i en un text en una altra llengua caldrà fer servir la forma equivalent. Per exemple:
document nacional d'identitat
declaració de la renda
Llei orgànica del poder judicial
Reglament (UE) 2015/759 del Parlament Europeu i del Consell, de 29 d'abril de 2015


Traducció d'obres literàries, teatrals, científiques i cinematogràfiques

Els títols de llibres, novel·les, obres de teatre, pel·lícules, sèries, etc. generalment s'escriuen en català si han estat traduïts. Segons el context, s'hi pot afegir el títol original, entre parèntesis i en cursiva, per conservar-ne el referent. Per exemple:
L'Odissea
El somni d'una nit d'estiu
El cuirassat Potemkin
Allò que el vent s'endugué
Joc de trons (Game of Thrones)
Ningú no és perfecte (Some like it hot)
Si no han estat traduïts al català, se solen citar en versió original. Per exemple:
El romancero gitano
Traité de radioactivité
Frozen II
Stranger Things
En qualsevol cas, sempre hi ha l'opció de fer referència a una obra en la versió que es vulgui (original o traduïda), sobretot pel que fa a llengües que resulten molt llunyanes (en el qual cas es tradueixen) i en contexts en què és obligatori o rellevant fer referència a la versió concreta que s'ha utilitzat (per exemple, en una bibliografia).


Traducció d'obres musicals: òperes, sarsueles, cançons, etc.

El títol de les òperes se sol traduir al català si té una forma coneguda en aquesta llengua. També és habitual expressar el títol en versió original i acompanyar-lo de la traducció entre parèntesis. Per exemple:
El gall d'or
La dama de Piques
Die Zauberflöte (La flauta màgica)
Der Rosenkavalier (El cavaller de la rosa)
No es tradueixen els títols d'òperes i sarsueles en castellà ni els títols d'òperes o altres obres que tenen tradició en la llengua original. Per exemple:
Doña Francisquita
La vida breve
La Bohème
La traviata
L'elisir d'amore
West side story
Rhapsody in blue
Es tradueixen els títols de les peces musicals que tenen un nom format amb genèrics del tipus sonata, concert, simfonia, etc. i els apel·latius que reben algunes peces concretes, que s'escriuen al final del títol, separats per una coma, entre cometes i en rodona. Així, s'escriu:
Missa en si menor
Concert per a clavicèmbal i cinc instruments
Simfonia núm. 6, "Pastoral"
De vegades, les peces conegudes amb apel·latius es poden esmentar pel sobrenom mateix. En aquests casos, no s'escriuen entre cometes. Per exemple:
Les simfonies més interpretades en aquesta sala són l'Heroica i la Pastoral.
No es tradueixen els títols de les cançons, si no se n'ha fet una versió en la llengua d'arribada.
Bon dia!
Escuela de calor
La vie en rose
En el cas que existeixi una versió traduïda, ens hi referirem usant el títol corresponent.
La marsellesa
La internacional
Escolta-ho en el vent


Traducció d'obres d'art: pintura i escultura

Els títols de les obres d'art (pintura, escultura, etc.), en general, es tradueixen, llevat que no tinguin un nom equivalent en la llengua d'arribada. Per exemple:
Discòbol
Pietat
Els embriacs
El crit
El pelele
Ecce homo
La Grenouillère


Traducció de noms de diaris, butlletins, revistes i col·leccions

Els títols de les publicacions periòdiques no es tradueixen. Tampoc no es tradueixen les designacions de col·leccions ni de sèries de llibres, ni els títols d'articles de revistes. Així, s'escriu:
Le Monde
The Guardian
Die Welt
Corriere della Sera
Muy Interesante
National Geographic
"Manuales"
"Vintage Classic Europeans Series"
En canvi, es poden traduir els títols dels diaris o butlletins oficials, de la mateixa manera que es tradueixen el nom de les institucions públiques de les quals són òrgans de difusió. Per exemple:
normes publicades al Butlletí Oficial de l'Estat
normes publicades al Butlletí Oficial de la Província
No cal, però, traduir aquests títols a la capçalera de la publicació, encara que el contingut de la publicació s'editi en llengües diferents. Així, per exemple, a la capçalera del Butlletí Oficial de l'Estat el nom hi continuarà en castellà, tot i que el text que hi hagi a sota estigui en català.


denominacions d'origen i qualitat (traducció)
etiquetatge (traducció)

Pel que fa a les denominacions oficials d'origen i de qualitat de productes alimentaris, se'n tradueix la denominació comuna i es manté invariable el topònim, llevat que tingui una forma tradicional en la llengua d'arribada. Per exemple:
En català:
Pollastre de la Raça Prat
Préssec de Pinyana
Musclos del Delta de l'Ebre
Peix Blau de Tarragona
Pernil de Terol
Mató de Montserrat
En castellà:
Pollo de la Raza Prat
Melocotón de Pinyana
Mejillones del Delta del Ebro
Pescado Azul de Tarragona
Jamón de Teruel
Mató de Montserrat
A l'etiqueta del producte, convé que hi aparegui la forma oficial fixada en la llengua original: Musclos del Delta de l'Ebre o Pollastre de la Raça Prat, per exemple.
Pel que fa a l'etiquetatge de productes catalans que gaudeixen de denominació d'origen, comarcal o de qualitat i dels productes artesanals que es distribueixen en l'àmbit territorial de Catalunya, les dades que hi figuren han de ser en català, tal com disposa l'article 34 de la Llei 1/1998, de 7 de gener, de política lingüística.
Quan un topònim és tractat com un nom comú, es tradueix si té forma equivalent en la llengua d'arribada. Per exemple:
En català:
un jabugo excel·lent
un priorat de primera
un xerès
un manxego tendre o sec
En castellà:
un jabugo excelente
un priorato de primera
un jerez
un manchego tierno o seco


Les marques registrades no es tradueixen. Per exemple:
En català:
Font Vella
Celler del Mas
La Bella Easo
El Lobo
En castellà:
Font Vella
Celler del Mas
La Bella Easo
El Lobo
Hi ha casos, però, en què per raons comercials la mateixa empresa propietària promou la traducció de les seves marques. Per exemple:
En català:
Llibreta Estrella
El Vaixell de Vapor
Macpollastre
En castellà:
Libreta Estrella
El Barco de Vapor
Macpollo


noms propis d'objectes singulars (traducció)
avions, vaixells, arbres monumentals (traducció)

El nom propi d'objectes singulars, com els noms propis de persona, no es tradueix. Així, les denominacions següents es mantenen igual en català i castellà:
el Pi de les Tres Branques
Poll del Cel (avió)
Ciudad de Cádiz (vaixell)
Gavina (barca)


Traducció de noms propis de l'àmbit polític i jurídic amb denominacions coincidents

En el cas que la denominació d'un càrrec, d'un organisme o d'un text legal pugui correspondre a adscripcions orgàniques diferents, per evitar confusions, i si el context no és prou aclaridor, hi ha el recurs d'afegir la referència al territori o a l'organisme corresponent. Per exemple:
L'acord entre la Direcció General de la Funció Pública de la Generalitat de Catalunya i la Direcció General de la Funció Pública de l'Estat permet...
Tal com disposen la Llei del sòl del Parlament de Catalunya i la Llei estatal del sòl...


Traducció de ciutats, poblacions, localitats i municipis

Els noms de poblacions, ciutats, localitats o municipis en un text en català només es tradueixen si tenen una forma tradicional catalana. Si no disposen d'una forma adaptada, s'escriuen en la llengua d'origen. Per exemple:
Anvers
Barbastre
Bogotà
Cadis
el Caire
Ciutat de Mèxic
la Haia
Katmandú
Lleó
Londres
Montsó
Nàpols
Nova Jersey
Seül
Tolosa de Llenguadoc
Varsòvia
Vílnius
Però: Albacete, Chicago, Ciudad Real, Göteborg, Los Angeles, Orange, Porto, Saint Andrews, San Francisco, São Paulo, Sydney...
Convé no confondre formes que, segons quina ciutat designen, tenen tradició de traducció o no (la proximitat del lloc és un dels factors que més influeix en la catalanització). Per exemple:
Siracusa (Sicília) / Syracuse (Estats Units)
Còrdova (Andalusia) / Córdoba (Argentina)
Monterrei (Galícia) / Monterrey (Mèxic)


Els noms d'estats, nacions, regions naturals o divisions administratives de caràcter regional en un text en català només es tradueixen si tenen una forma tradicional catalana. Si no disposen d'una forma adaptada, s'escriuen en la llengua d'origen o, en el cas de noms d'alfabets diferents del llatí, se'n fa una adaptació. Per exemple:
Baviera
Bretanya
Biscaia
Castella
Còrdova
Cornualla
Espanya
Gal·les
Índia
Nova Zelanda
Patagònia
Tibet
Txetxènia
Veneçuela
Però: Bougainville, Colorado, Guadalajara, Huelva, West Midlands...


Traducció de comarques i petites regions naturals

Les divisions infraregionals com els noms de comarques o petites regions naturals no es tradueixen. Per exemple:
Hoya de Baza
Cinco Villas
El Bierzo
Són una excepció d'aquesta regla alguns noms de comarca que tenen tradició en català, com ara la Manxa o els Monegres, i les comarques de la zona de parla castellana del País Valencià: l'Alt Millars, l'Alt Palància, el Racó, els Serrans, la Plana d'Utiel, la Vall de Cofrents, l'Alt Vinalopó, etc.


Traducció d'accidents geogràfics: rius, mars, serralades...

En els noms d'accidents geogràfics, generalment es tradueix la part genèrica del topònim: riu, mar, serralada, platja, pic, etc. Pel que fa al nom propi, es tradueix només si hi ha tradició. Per exemple:
el mar Cantàbric
el canal de la Mànega
les muntanyes Cambrianes
el riu Tàmesi
Però: la platja d'El Sardinero, les illes Cíes, l'illa de Wight...
En el cas que el genèric formi part del nom propi perquè hi està estretament relacionat, tampoc no es tradueix i s'escriu amb majúscula inicial. Per exemple:
les Marismas del Guadalquivir
la Sierra Nevada
les Tablas de Daimiel


Noms de rius: masculins o femenins?
El gènere dels noms dels rius (hidrònims) catalans

Els noms dels rius catalans més significatius generalment porten l'article masculí (que provindria d'un mot descriptiu geogràfic masculí elidit o sobreentès, com ara riu). Per exemple: l'Ebre, el Francolí, el Llobregat, l'Onyar, el Segre, el Ter...
N'hi ha uns quants, però, que porten l'article femení (que provindria d'un mot descriptiu geogràfic femení elidit o sobreentès, com ara ribera o aigua). Són els següents:
la Bassa
la Canta-rana
la Castellana
la Garona
la Llavanera
la Muga
la Mugueta
la Noguera (de Cardós, de Tor, de Vallferrera, Pallaresa, Ribagorçana)
la Ribereta
la Riberola
la Sénia
la Sosa (de Peralta, de Sanui)
la Tet
la Tordera
la Valira (d'Encamp, d'Ordino, de Castanesa, de Cornudella)


Traducció de vies públiques: carrers, places, avingudes...

A l'hora de traduir el nom d'una via urbana o d'un barri al català, es poden distingir quatre casos diferents:
1. Hi ha vies urbanes que per la seva singularitat tenen una forma en català. Per exemple:
els Camps Elisis
la Cinquena Avinguda
la plaça Roja
2. En altres casos, se sol traduir només la part genèrica i es manté la part concreta en la llengua original. Per exemple:
l'avinguda de Belsize
el barri de Santa Cruz
el carrer de Raimundo Lulio (Madrid)
3. Els genèrics de vies públiques que no tenen tradició d'ús en català es mantenen en la forma originària i s'escriuen amb majúscula inicial. Per exemple:
Alexanderplatz
Carrera de San Jerónimo
Central Park
Glorieta Puerta de Toledo
O'Connell Street
Piccadilly Circus
Trafalgar Square
4. Hi ha casos que presenten vacil·lació perquè el genèric es fa servir tant en la forma original com en la traduïda. La decisió d'utilitzar l'una o l'altra dependrà del grau d'arrelament i ús de la forma traduïda i de les característiques del context concret. En tot cas, si es fa servir el genèric en la forma original, també cal escriure'l amb majúscula. Per exemple:
la Calle Laurel o el carrer Laurel
l'Avenue Montaigne o l'avinguda Montaigne
el Parque del Retiro o el parc del Retiro
el Paseo de la Castellana o el passeig de la Castellana


Traducció de llocs característics i monuments

Hi ha molts llocs que per la seva transcendència històrica o la seva qualitat artística han destacat i han convertit els seus noms en universals. En un text en català, cal fer servir les formes catalanitzades si aquests noms tradicionalment s'han traduït. Per exemple:
l'Estàtua de la Llibertat
la Mesquita de Còrdova
el Partenó
el Palau de Cristall
la Torre de Londres
Els que no tenen tradició de traducció, en canvi, cal escriure'ls en la forma originària, ja que l'adaptació en faria perdre el referent i en dificultaria la comprensió. Per exemple:
la Fontana di Trevi
la Giralda
el Manneken-Pis
la Torre del Oro


Traducció de topònims inclosos en noms d'entitats
Traducció de topònims inclosos en noms d'equips esportius

Les denominacions d'organismes oficials que inclouen topònims es tradueixen si tenen una forma tradicional en català. Per exemple:
Junta d'Andalusia
Banc d'Espanya
Universitat de Virgínia
No cal adoptar aquest criteri si el topònim s'escriu en forma de logotip d'una marca o de qualsevol altra imatge gràfica. En aquests casos el topònim pot aparèixer en la seva forma oficial.
En el cas de clubs o societats de caràcter esportiu, no es tradueix el topònim quan hi ha la designació completa, encara que tingui una forma tradicional adaptada a la llengua d'arribada. En canvi, sí que es tradueix quan el topònim s'utilitza com a designació incompleta del club esportiu. Per exemple:
RCD Zaragoza (però el Saragossa)
Hamburger Sport-Verein (però l'Hamburg)
Málaga Club de Fútbol (però el Màlaga)


Traducció de l'article en els noms de lloc no catalans

L'article dels topònims estrangers que tenen una forma tradicional en català es tradueix i segueix els criteris establerts pel que fa a l'apostrofació i contracció, i l'ús de les majúscules i minúscules. Per exemple:
del Caire
a la Haia
per l'Havana
de la Manxa
cap als Monegres
Contràriament, en el cas que el topònim no tingui una forma tradicional en català, l'article originari que forma part del topònim es tracta com una part inalterable del topònim, de manera que s'escriu en majúscula i ni s'apostrofa ni es contrau. Per exemple:
de L'Aquila
de  Le Havre
des de La Paz
a El Puerto de Santa María
de La Rioja


Abreviatures, sigles i símbols: criteris generals d'ús

Perquè un text sigui clar i fàcilment comprensible, l'ús que es fa de les abreviacions (abreviatures, sigles i símbols) ha de ser molt mesurat i, en tots els casos, coherent i pertinent. Per aquest motiu, hi ha una sèrie de criteris generals que ajuden a trobar el punt d'equilibri entre la simplificació que representen les abreviacions i la comprensió del text.
— No s'han d'utilitzar abreviacions si ocupen els mateixos espais, o gairebé els mateixos, que el mot o els mots que es volen abreujar.
— L'ús d'abreviacions és indicat per a taules, gràfics, llistes, quadres sinòptics, classificacions i en altres casos similars que requereixen comprimir el text en benefici d'una informació més completa. En aquests casos també és freqüent una reducció de la mida de la lletra.
— Les abreviacions es poden utilitzar sense cap inconvenient quan acompanyen xifres:
A les 19 h començarà la reunió. Aquesta habitació fa 5 m de llarg.
— S'ha de tenir present, tot i la recomanació restrictiva en la utilització d'abreviacions, que n'hi ha de molt freqüents i d'ús molt estès que poden ser compreses fàcilment per tothom, sobretot si el context afavoreix la comprensió. És el cas, per exemple, de les abreviatures de les vies públiques en les adreces (pg. de Gràcia, c. de Miguel Hernández, av. Meridiana).
— Quan per manca d'espai no hi hagi una altra solució, es pot recórrer a les abreviacions ja fixades i, fins i tot, crear-ne de noves. En aquest cas cal que es puguin desxifrar fàcilment (escrivint el desplegament al costat de l'abreviació la primera vegada que apareix, explicant-ne el significat a peu de pàgina, fent una llista de les abreviacions al començament del document, etc.).
— En les obres tècniques i científiques, i en les publicacions que contenen un gran nombre d'abreviacions, és habitual recollir en un glossari les abreviacions utilitzades. A més, se sol recórrer també a l'ús de la tipografia (supressió del punt abreviatiu, cursives, majúscules, versaletes, negretes) per abreujar en un espai mínim.
— Per a un ús adequat de les abreviacions cal conèixer el tipus de persona a qui va adreçat el text. S'ha de diferenciar si es tracta d'una persona que pot compartir els coneixements del redactor o d'una persona de la qual es desconeixen les característiques i que, per tant, no se sap si és capaç de desxifrar les abreviacions; és a dir, s'han de distingir els documents interns dels externs, els adreçats a especialistes dels adreçats al públic en general, etc.
— El grau de formalitat que exigeix un text indica la pertinència de l'ús d'abreviacions o de l'exclusió d'unes i la inclusió d'unes altres. En general, com més formal és un text menys abreviacions es fan servir. Cal tenir en compte, però, que en els textos tècnics i científics s'utilitzen abreviacions pròpies dels diferents llenguatges d'especialitat (matemàtiques, química, informàtica, biblioteconomia, etc.).
— Pel que fa als mots que es poden abreujar amb una abreviatura i amb una sigla o un símbol, sempre que sigui possible, és preferible utilitzar les sigles (per qüestions d'economia d'espai) o els símbols (a causa del seu ús internacional) abans que les abreviatures. Exemples:
pes net (és més recomanable PN que p. n.)
societat anònima (és més recomanable SA que s. a.)
— En un mateix text s'ha de mantenir un criteri de coherència. No s'han de barrejar tipus diferents d'abreviacions. Exemples:
abreviatures llatines i catalanes (vid. i veg.)
abreviatures i sigles o símbols d'un mateix mot (p. d. i PD)
diferents formes d'una mateixa abreviatura (v. i veg.)
diferents grafies per als ordinals (2n. i 3r)
diferents grafies per a una sigla (RENFE i Renfe)


La formació d'abreviatures parteix d'un seguit de criteris que convé tenir en compte i aplicar.
Una abreviatura nova no pot ocupar mai els mateixos espais que el mot sencer o gairebé els mateixos. Exemples d'abreviatures no recomanables:
obr. (obra)
secc. (secció)
No obstant això, i encara que no representin una economia significativa, s'utilitzen algunes abreviatures consagrades per l'ús. Per exemple:
loc. cit. (loco citato)
màx. (màxim)
abr. (abril)
Per formar una abreviatura s'ha de tenir en compte que en l'escurçament de mots no s'utilitzen les divisions de la partició sil·làbica. Per exemple: cast. correspon a castellà, que es divideix sil·làbicament cas-te-llà.
Abreujament de mots
Es pot fer per suspensió o per contracció.
Es parla de abreviatures per suspensió quan se suprimeix la part final d'un mot. Per exemple:
des. (desembre)
aj. (ajuntament)
En l'escurçament per suspensió se suprimeix el final a partir de la primera vocal d'una síl·laba (incloent-hi aquesta vocal), tant si va darrere d'una consonant sola com si va darrere d'un grup de consonants. Per exemple:
c. (carrer)
dir. (director)
esp. (especialment)
constr. (construcció)
conjug. (conjugació)
En els casos de dígrafs i consonants dobles s'aplica, també, la norma general. Per exemple:
col·l. (col·laborador)
paq. (paquet)
butll. (butlletí)
Es fa referència a abreviatures per contracció quan la part suprimida correspon a l'interior d'un mot, de manera que es mantenen una o algunes lletres inicials i una o algunes lletres finals. Per exemple:
St. (sant)
fra. (factura)
agl. (agutzil)
La formació per contracció pot presentar moltes variants segons les lletres inicials i finals que es mantenen. Per a les lletres inicials se segueixen els criteris d'escurçament de les abreviatures simples: tallar abans d'una vocal, generalment abans de la primera vocal. Per exemple:
bda. (baixada)
Sr. (senyor)
Per al final es manté l'última síl·laba, les dues últimes síl·labes, l'última lletra o les últimes lletres. Per exemple:
gral. (general)
admdora. (administradora)
Dr. (doctor)
nre. (nombre)
Pertanyen a aquest grup molts tractaments protocol·laris. Per exemple:
Emm. (Eminentíssim)
Il·lma. (Il·lustríssima)
Encara hi ha un altre tipus d'abreviatura que, seguint els criteris de contracció o suspensió, afegeix alguna lletra de l'interior del mot, generalment consonants. Per exemple:
ltda. (limitada)
espf. (específicament)
Mgfca. (Magnífica)
dc. (dimecres)
Un cas especial, que no segueix els criteris anteriors, és el de les abreviatures formades només per la lletra inicial de la paraula. Per exemple:
h. (habitants)
I. (Il·lustre)
Si ocasionalment cal crear una abreviatura, s'ha de seguir el procediment de suspensió. Els altres procediments són més complexos, admeten moltes variants i és preferible reservar-los per als organismes encarregats de la fixació d'abreviatures.
Abreujament de sintagmes
Quan s'abreuja un sintagma (expressió formada per més d'un mot), a més de considerar els criteris abans esmentats, s'han de mantenir totes les partícules (preposicions i articles) si es marca l'abreujament amb un punt. Per exemple:
n. de la t. (nota de la traductora)
j. de 1a. inst. (jutjat de primera instància)
En canvi, s'ometen si s'utilitza la barra inclinada. Per exemple:
o/ (a l'ordre de)
m/f (al meu favor)


Sovint el nom d'una persona s'abreuja escrivint només la lletra inicial del nom de fonts i, de vegades, del cognom o dels cognoms. Aquestes inicials han d'anar seguides d'un punt i l'espai corresponent. En el cas que un nom o un cognom comencin per una lletra accentuada, es manté l'accent en l'abreviatura. Exemples:
Francesc de B. Moll (Francesc de Borja Moll)
M. del Mar Bonet (Maria del Mar Bonet)
J. V. Foix (Josep Vicenç Foix)
C. J. C. (Camilo José Cela)
P. d'O. (Pere d'Olesa)
À. Gonyalons (Àngels Gonyalons)
G. de Cabestany (Guillem de Cabestany)
Els noms que comencen per Ll es consideren un cas especial, atès que aquest dígraf representa un so diferent del representat per la lletra l, i es poden abreujar, optativament, amb L. o Ll.
En el cas dels noms compostos es poden fer servir diferents formes per abreujar-los. Per exemple, per a Josep Ignasi són possibles aquestes abreviatures:
J. Ignasi
Josep I.
J. I.
I Maria dels Àngels es pot abreujar amb qualsevol d'aquestes formes:
M. dels Àngels
Maria dels À.
M. dels À.


Una abreviatura és un escurçament gràfic d'un mot o d'un sintagma (grup de mots), que es forma suprimint lletres internes o finals i que s'indica amb un punt o una barra.
Quan es tracta d'abreviatures d'un sol mot, s'anomenen abreviatures simples. Per exemple:
pl. (plaça)
p/ (pagaré)
Si es tracta d'abreviatures d'un sintagma, s'anomenen abreviatures compostes. Per exemple:
p. e. (per exemple)
c/c (compte corrent)
Aquest abreujament afecta només l'escriptura, ja que en llegir les abreviatures es pronuncien el mot o l'expressió sencers. Per exemple, etc. es llegeix etcètera.


Com a norma general, les sigles s'escriuen en majúscules. Per exemple:
UGT (Unió General de Treballadors)
LODE (Llei orgànica reguladora del dret a l'educació)
DNI (document nacional d'identitat)
IVA (impost sobre el valor afegit)
Les sigles corresponents a noms propis i que es llegeixen com una paraula es poden escriure amb totes les lletres majúscules o només amb la lletra inicial majúscula. Per exemple:
IVAM o Ivam (Institut Valencià d'Art Modern)
RENFE o Renfe (Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles)
Excepcionalment, algunes sigles que es poden llegir com un mot s'escriuen en minúscules, amb la lletra inicial majúscula, perquè són marques registrades o noms que, encara que s'han format com a sigles, han esdevingut independents del seu desplegament (no es poden substituir per la forma desplegada de la qual deriven). Per exemple: Eumo, nom d'una editorial que procedeix de la sigla EUMO (Escola Universitària de Mestres d'Osona); Seat, marca d'automòbils que procedeix de la sigla SEAT (Sociedad Española de Automóviles de Turismo); Benelux, nom de la unió econòmica formada per Bèlgica, els Països Baixos i Luxemburg (België, Nederland, Luxembourg).
També s'escriuen en minúscules les sigles lexicalitzades. Per exemple:
ovni (objecte volador no identificat)
bit (binary digit)
En general, en una mateixa sigla convé evitar la barreja de majúscules i minúscules. Per exemple, PIMEM (Petita i Mitjana Empresa de Mallorca) és preferible a PiMEM.
Com a cas especial, les sigles emprades en els àmbits de l'arxivística, la documentació i les publicacions periòdiques es poden escriure amb alguna minúscula. Per exemple:
LECr (Llei d'enjudiciament criminal)
DECat (Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana)
LiA (Llengua i Administració)
També se solen escriure en minúscules les inicials que s'afegeixen a una sigla per crear-ne una altra. Per exemple:
ETApm (ETA politicomilitar)
PCEml (PCE marxista leninista)
En tot cas, si es coneix la voluntat de la persona o l'organisme responsable de la sigla sobre la manera d'escriure-la, s'ha de respectar, encara que no segueixi les recomanacions anteriors. Per exemple:
TERMCAT (nom d'un organisme que procedeix de terminologia catalana)
UdG (Universitat de Girona)


Les sigles es formen generalment amb les lletres
inicials dels mots plens (noms, adjectius, verbs i adverbis). Entre les lletres que les formen, no hi ha d'haver cap punt ni cap espai en blanc. Per exemple:
UGT (i no U.G.T., U G T o U. G. T.)
IVA (i no I.V.A., I V A o I. V. A.)
De vegades també incorporen la inicial d'alguna conjunció o preposició. En aquests casos, hi sol
haver una intencionalitat clara del creador, amb l'objectiu d'obtenir una sigla llegible sil·làbicament o de distingir-la d'altres. Per exemple:
PIME (petita i mitjana empresa)
CPNL (Consorci per a la Normalització Lingüística)
També poden incorporar xifres, símbols o altres signes. Per exemple:
3D (tres dimensions)
R+D (recerca i desenvolupament)
AP-7 (autopista de peatge 7)
En altres casos, prenen les inicials dels components d'un mot complex. Per exemple:
ADN (àcid desoxiribonucleic)
TV (televisió)
De vegades, per evitar cacofonies o per estètica s'omet algun element o bé s'agafa una síl·laba o una part d'una síl·laba a fi de facilitar la pronunciació de la sigla:
Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI, i no INCAVIVI)
MACBA (Museu d'Art Contemporani de Barcelona)
Una altra mena d'abreviacions són els anomenats acrònims, que es formen normalment a partir
de l'encaix de mots que es prenen com a base. Per exemple:
ofimàtica (oficina + informàtica)
boirum (boira + fum)


Abreviatures
Les abreviatures s'escriuen en lletra rodona, excepte les corresponents als estrangerismes que han d'anar en cursiva, que es poden escriure en rodona o en cursiva. Per exemple:
a. m. (ante meridiem)
op. cit. (opus citatum)
Una abreviatura pot anar en cursiva per altres criteris tipogràfics; per exemple, quan se'n fa un ús metalingüístic. Per exemple:
l'abreviatura pg. equival al mot passeig
Sigles
Una sigla s'ha d'escriure en rodona encara que correspongui a un sintagma que s'escriu en cursiva (perquè es tracta d'una denominació estrangera o per altres qüestions convencionals que obliguen a utilitzar la cursiva). Per exemple:
d'acord amb la GEC (quan es fa servir la sigla)
d'acord amb la Gran enciclopèdia catalana (quan es fa servir l'expressió sencera)
Ara bé, una sigla pot anar en cursiva per altres criteris tipogràfics. Per exemple:
acaben de publicar el llibre 1191: de l'URSS a la CEI (títol de llibre)
la sigla corresponent a producte interior brut és PIB (ús metalingüístic)
Símbols
Els símbols, en general, s'escriuen en rodona, però es poden escriure en cursiva per qüestions tipogràfiques; per exemple, quan se'n fa un ús metalingüístic:
el símbol de metre és m


Convencions. Abreviacions; Convencions. Criteris de traducció

En una traducció, les sigles formades en la llengua d'origen plantegen el dubte de com tractar-les en la llengua d'arribada.
Com a criteri general, s'han de respectar les sigles que tradicionalment no s'han traduït, tant si la denominació completa oficial s'ha traduït com si no.
Les sigles corresponents a noms d'organismes, entitats, partits polítics i empreses que s'usen com a forma corrent de denominació no es tradueixen; en canvi, es pot traduir la denominació completa. Per exemple:
RENFE, creada a partir de Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles (Xarxa Nacional dels Ferrocarrils Espanyols)
DIN, creada a partir de Deutsches Institut für Normung (Institut Alemany per a la Normalització)
IRA, creada a partir de Irish Republican Army (Exèrcit Republicà Irlandès)
El fet que moltes sigles que s'utilitzen habitualment hagin estat creades en llengües romàniques, o bé que corresponguin a organismes amb una d'aquestes llengües com a llengua oficial, pot fer que coincideixin amb les que correspondrien en català. Per exemple:
UE (Unió Europea)
BOE (Butlletí Oficial de l'Estat)
CSIC (Consell Superior d'Investigacions Científiques)
Tot i això, per tradició, s'utilitzen algunes sigles creades a partir de la denominació completa traduïda al català. Per exemple:
OAP (Organització per a l'Alliberament de Palestina)
EUA (Estats Units d'Amèrica)
Si les sigles pertanyen a un alfabet no llatí s'adapten per transcripció de la forma original. Per exemple: KGB, creada a partir de Komitet Gosudarstvennoi Bezopasnosti (Comitè de Seguretat de l'Estat).


Les abreviatures s'escriuen amb majúscula o minúscula inicial d'acord amb la manera com s'escriuria el mot o el sintagma que abreugen. Per exemple:
Núm. de sèrie: 24-3245 [a inici de ratlla]
...està inscrit en el curs (matrícula núm. 27564)
Són una excepció a aquesta regla les formes abreujades dels tractaments de respecte i de les designacions genèriques de les persones que precedeixen els noms propis, que s'escriuen sempre amb la inicial en majúscula. Per exemple:
de Mn. Alcover
de Sta. Anna
el Dr. J. Vidal
la Sra. Riera


Les abreviatures mantenen l'accent que té la paraula sencera. Per exemple:
àt. (àtic)
làm. (làmina)


Les abreviatures duen, al final, un punt o una barra inclinada. Si s'utilitza la barra inclinada no es fa servir el punt, encara que una part de l'abreviatura, com a tal, el dugui quan s'escriu sola. Per exemple:
fra. (factura)
m/fra (la meva factura)
Cal no confondre la barra com a signe d'abreviació amb la barra com a signe de divisió: no s'ha de suprimir el punt abreviatiu si precedeix una barra de divisió. Per exemple:
h./km2 (habitants per quilòmetre quadrat)
El punt abreviatiu sempre va seguit d'un espai, tant si es tracta d'abreviatures simples com de compostes. Per exemple:
pàg. 24 (pàgina 24)
dir. gral. d'Universitats (director general d'Universitats)


Quan s'utilitza una abreviatura amb punt abreviatiu i coincideix amb el final d'una frase, només s'escriu un punt. De la mateixa manera, si el punt abreviatiu va seguit de punts suspensius, només s'escriuen tres punts. Per exemple:
Us enviem un xec per valor de 25.000 ptes. Aquest xec, el podreu cobrar a partir del dia 30 de juliol.
Us recomanem que signeu personalment les notificacions. Eviteu, per tant, les fórmules p.a., p.o., p. abs...
Amb altres signes de puntuació es manté el punt abreviatiu. Per exemple:
Heu rebut cap informe que parli d'insalubritat, males condicions, vessaments il·legals, etc.?
fra.: 121/91


Les abreviatures, com a representació escurçada d'un altre mot, no s'han de partir a final de ratlla. Tampoc no s'han de separar, en un canvi de ratlla, l'abreviatura i el mot o la xifra que acompanya. La majoria de programes de tractament de textos inclouen combinacions de tecles que permeten
introduir un espai sense salt (també anomenat espai dur o espai inseparable) per resoldre aquest
problema. Per exemple:
ambul. (i no am-bul.)
Sr. Riera (i no Sr. | Riera)
150 h. (i no 150 | h.)
pàg. 3 (i no pàg.| 3)


Els articles i les preposicions, quan estan en contacte amb abreviatures, segueixen les regles ortogràfiques d'apostrofació, és a dir, es comporten com si els seguissin mots sencers.
Per exemple:
l'apt. 210 de Girona ('l'apartat')
nota de l'ed. ('l'editor')
l'Excma. Sra. ('l'Excel·lentíssima Senyora'), però la Ima. Sra. ('la Il·lustríssima Senyora')


Les sigles no s'accentuen en cap cas. Per exemple:
ADN (àcid desoxiribonucleic)
RASD (República Àrab Sahrauí Democràtica)
SEAT (Societat Espanyola d'Automòbils de Turisme)
En canvi, els acrònims, que es formen amb l'encaix dels mots que es prenen com a base, i les sigles lexicalitzades, que són sigles que han esdevingut mots comuns, funcionen com qualsevol altre mot de la llengua. En conseqüència, s'accentuen segons les regles generals d'accentuació. Per exemple:
crònut (de croissant i dònut)
làser (de LASER 'light amplification by stimulated emission of radiation')


Les sigles preferiblement no se separen a final de ratlla. En cas que sigui necessari per raons d'espai,
han de tenir com a mínim cinc lletres, i la partició s'ha de fer d'acord amb les normes generals de separació sil·làbica. Per exemple:
ERAS-MUS
IN-CAVI o INCA-VI
Ren-fe


Convencions. Abreviacions; Lèxic. Lèxic general

Es diu que una sigla s'ha lexicalitzat quan s'ha incorporat a la llengua com a mot comú i, per tant, es regeix per les regles de la llengua general. En una primera fase, aquestes sigles s'escriuen en majúscules, recurs gràfic que caracteritza aquest tipus de mots, però com a resultat de la lexicalització finalment passen a escriure's en minúscules.
Les sigles es poden lexicalitzar tant si es pronuncien sil·làbicament com si es tracta de sigles que es llegeixen lletra per lletra. Per exemple:
les pimes del sector (a partir de PIME: petita i mitjana empresa)
un elapé de Mazoni (a partir de LP: long play, en català 'disc de llarga durada')
Els fenòmens d'ambigüitat i homonímia poden frenar aquest procés d'incorporació de les sigles a la llengua general. Per exemple, si la sigla CAP (centre d'atenció primària) s'escriu en minúscules (cap) es pot confondre la sigla amb el mot comú.
Un cas diferent són els mots incorporats a la llengua i que provenen d'una paraula estrangera creada per lexicalització d'una sigla en la llengua d'origen. En aquest cas, no es tracta de lexicalització pròpiament dita en català sinó d'adaptació o adopció d'un manlleu. Per exemple:
làser, de l'anglès laser (light amplification by stimulated emission of radiation 'amplificació de la llum per emissió estimulada de radiació')
radar, de l'anglès radar (radio detecting and ranging 'detecció i localització per ràdio')
Un altre cas de lexicalització són els acrònims, que es formen per mitjà de l'encaix o la fusió de dos o més mots almenys un dels quals ha sofert una reducció. Per exemple:
informàtica (informació +
automàtica)
ofimàtica (oficina +
informàtica)
boirum (boira +
fum)


Convencions. Abreviacions; Fonètica i prosòdia

Les sigles es poden llegir de diferents maneres: com un mot, lletra per lletra o pronunciant l'expressió completa que substitueixen. En tots els casos s'han de pronunciar d'acord amb la fonètica catalana.
Pronunciació sil·làbica: hi ha sigles que es pronuncien sil·làbicament, és a dir, com si fossin una paraula. Són generalment planes si acaben en vocal. Per exemple: ONU, IVA, NASA, UEFA, etc. En canvi, si acaben en consonant o diftong, són agudes. Per exemple: IVAM, CIRIT, OTAN, etc. Una variant d'aquest tipus de lectura consisteix a pronunciar la primera lletra de la sigla amb una vocal de suport i llegir la resta sil·làbicament. Per exemple: MNAC (menac).Pronunciació lletrejada: hi ha sigles que es llegeixen pronunciant el nom de les lletres que les formen. L'accent recau en la síl·laba accentuada del nom de la darrera lletra i normalment la vocal tònica del nom de cada lletra no es neutralitza. Per exemple: DNI (de-ena-i), UPC (u-pe-ce). En aquests casos, cal llegir la v i la w com una b. Per exemple:
BMW (be-ema-be), VHS (be-hac-essa). Pronunciació sil·làbica combinada amb amb la pronunciació lletrejada: és el cas de sigles com  DGAI (de-gai), MSDOS (ema-essa-dos). Pronunciació desplegada: hi ha sigles que es llegeixen desglossant tots els elements que formen el sintagma substituït per la sigla. Per exemple: CGPJ (Consell General del Poder Judicial), IPECC (Institut de Projecció Exterior de la Cultura Catalana).


Els símbols són invariables. No admeten cap marca de plural, encara que el que abreugen o representen sigui un plural. Per exemple:
20 km (vint quilòmetres) i no 20 kms
18 h (per indicar les sis de la tarda) i no 18 hs
Convé recordar que els símbols no duen punt al final.


En general, les sigles porten article quan l'expressió sencera que substitueixen també en porta. Exemples:
Cal promocionar els cursos de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (o l'EAPC), però Avui comença la vaga convocada per Comissions Obreres (o CCOO).L'impost sobre el valor afegit (o l'IVA) dels cotxes s'apujarà, però Es paga un 5% en concepte d'impost sobre béns immobles (o d'IBI).
Pel que fa a les sigles estrangeres que hagin d'anar precedides d'article, l'article ha de tenir el gènere i el nombre que li correspon a l'expressió que substitueixen traduïda al català, independentment del gènere i el nombre de l'expressió en la llengua d'origen. Exemples:
el KGB (Komitet Gosudarstvennoi Bezopasnosti)
el Comitè de Seguretat de l'Estat
l'SPD (Sozialdemokratische Partei Deutschland)
el Partit Socialdemòcrata Alemany
la CIA (Central Intelligence Agency)
l'Agència Central d'Intel·ligència
les SALT (Strategic Arms Limitations Talks)
les Converses sobre la limitació d'armes estratègiques


Com es diu e-mail o email en català?
correu electrònic
missatge electrònic
adreça electrònica

Lèxic. Lèxic especialitzat. Tecnologies de la informació i la comunicació

correu electrònic ('sistema' o 'missatge')
missatge electrònic ('missatge')
adreça electrònica ('destinació')
En català, la forma que serveix per referir-se al sistema per mitjà del qual es poden enviar i rebre missatges des d'un ordinador a un altre o a una xarxa de diversos usuaris és correu electrònic.
A més d'aquest significat, la forma correu electrònic designa el missatge que es transmet d'una bústia electrònica a una altra. Per designar aquest concepte també es pot fer servir el terme missatge electrònic.
Per designar l'adreça utilitzada per enviar o rebre un missatge per correu electrònic cal fer servir el terme adreça electrònica. Cal tenir en compte que en català el terme correu només indica el sistema, la cosa enviada o la persona missatgera, però no té el significat del lloc on s'envia alguna cosa, és a dir, no és sinònim de adreça. Per tant, si es vol enviar un missatge per correu electrònic, cal conèixer quina adreça electrònica té el destinatari, i no pas el seu correu electrònic.
L'ús de l'anglicisme electronic mail, o les variants abreujades e-mail o email, no és adequat per designar tots aquests conceptes.


Majúscules i minúscules d'actes, activitats institucionals i campanyes
Cometes en eslògans de campanyes

Convencions. Tipus de lletra i cometes; Convencions. Majúscules i minúscules

S'escriuen amb majúscula inicial els substantius i els adjectius que componen el nom dels actes, activitats institucionals i campanyes. Per exemple:
Dictat en Català
Campanya de Teatre Amateur
Si la denominació genèrica no forma part del nom, s'escriu amb minúscula. Per exemple:
la campanya Gran Recapte d'Aliments
Tanmateix, quan el nom de la campanya és alhora un eslògan, s'escriu entre cometes i amb majúscula la inicial del primer mot. Per exemple:
campanya «Cap nen sense joguina»
campanya «Cap foc al bosc»
«En català, tu hi guanyes»
projecte escolar «Descobrim el Baix Llobregat»
En canvi, s'escriuen amb minúscula inicial i sense cometes els noms de campanyes que són descriptius. Per exemple:
campanya de divulgació dels drets lingüístics del ciutadà


Malgrat que de vegades es fa sevir en català el verb ofertar o algun dels seus participis (ofertat, ofertada, ofertats, ofertades), aquestes formes no són acceptables. Segons el significat que es vulgui expressar, es pot usar una expressió o una altra:
Si es vol dir que es posa a la venda un producte comercial, s'hi pot fer referència amb el sintagma fer oferta. Per exemple: Aviat podrem fer oferta d'una nova gamma de productes.En cas que es vulgui fer referència al fet de posar a la venda un producte comercial a un preu rebaixat, es pot utilitzar el sintagma fer oferta de preus. Per exemple:
Aquests dies fem oferta [del preu] de l'oli d'oliva.En canvi, quan es vol indicar que es fa oferta pública d'una feina, un producte o un servei, el verb adequat és oferir (les formes del participi del qual són ofert, oferta, oferts, ofertes). Per exemple:
En aquest centre s'ofereixen dues places d'administratiu.
Aquestes són les places ofertes.


En català, els termes oferent i ofertor, ofertora, tots dos com a sinònims, serveixen per designar la persona física o jurídica que fa una oferta pública d'un lloc de treball, un producte o un servei.


índex de preus al consum o índex de preus de consum?

Lèxic. Lèxic especialitzat. Economia. Empresa

El terme índex de preus de consum designa l'índex calculat per l'autoritat estadística competent que mesura la variació dels preus dels béns de consum en un període determinat.
Tot i que la forma índex de preus al consum és més utilitzada, lingüísticament resulta més adequat l'ús de la preposició de, atès que es tracta d'un índex fet a partir dels preus d'una mostra de productes de consum i es pot considerar que el terme índex de preus de consum és una reducció de l'expressió índex de preus de productes de consum.


Com es diu jugar un papel en català?
Es pot dir jugar un paper en català?

En català, com a formes equivalents de l'expressió jugar un papel, es poden fer servir expressions com ara tenir un paper, fer un paper o representar un paper, segons el context.
Així, doncs, en comptes de dir:
Va jugar un paper molt important en la negociació del conveni.
cal dir:
Va tenir (o fer, o representar) un paper molt important en la negociació del conveni.


Compostos formats per dos noms: moble bar, escola taller, informe proposta

Hi ha una sèrie de locucions, formades per un nom i un altre nom en aposició, que tenen una estructura subordinant, és a dir, el nom en aposició modifica el primer nom. Aquestes locucions tenen un cert grau de lexicalització, però s'escriuen separades i sense guionet. Per exemple: vagó restaurant, escola taller, moble bar, informe proposta, camió cisterna, escola bressol, decret llei, sofà llit, gos llop...
Pel que fa a la formació del plural de les expressions d'aquesta mena, en general el segon nom es manté invariable i, per tant, només flexiona el primer. Per exemple: vagons restaurant, escoles taller, mobles bar, informes proposta, camions cisterna, escoles bressol, decrets llei, sofàs llit, gossos llop...
Cal no confondre aquestes locucions amb les que tenen una relació de coordinació. En aquest cas, sí que flexionen els dos components de la locució. Per exemple: berenars sopars, caces bombarders, conselleres delegades, tinents generals, magistrades jutgesses...
Font: Gramàtica de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (6.5.4a)


'sots-', 'sub-', 'vice-' ('càrrecs')
'sotsdirector' o 'subdirector'?

Per fer referència a un càrrec immediatament inferior al designat pel nom al qual s'adjunta, es pot utilitzar tant el prefix sots- com el prefix sub-. Per exemple:
sotsdirector o subdirector
sotsinspectora o subinspectora
sotsdelegada o subdelegada
sotssecretari o subsecretari
Pel que fa al prefix vice-, si bé també indica inferioritat respecte del nom d'un càrrec o dignitat, en certs casos també pot indicar substitució. Per exemple, un vicepresident no tan sols té un grau inferior al del president, sinó que a més pot assumir-ne les funcions.