COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 199

Cuprinsul și forma procesului-verbal
(1)

Procesul-verbal cuprinde:
a)

numele, prenumele și calitatea celui care îl încheie;
 ...
b)

locul unde este încheiat;
 ...
c)

data la care s-a încheiat procesul-verbal;
 ...
d)

data și ora la care a început și s-a sfârșit activitatea consemnată în procesul-verbal;
 ...
e)

numele, prenumele, codul numeric personal și adresa persoanelor ce au fost prezente la întocmirea procesului-verbal, cu menționarea calității acestora;
 ...
f)

descrierea amănunțită a celor constatate, precum și a măsurilor luate;
 ...
g)

numele, prenumele, codul numeric personal și adresa persoanelor la care se referă procesul-verbal, obiecțiile și explicațiile acestora;
 ...
h)

mențiunile prevăzute de lege pentru cazurile speciale.
 ...
(2)

Procesul-verbal trebuie semnat pe fiecare pagină și la sfârșit de cel care îl încheie, precum și de persoanele arătate la
lit. e)
 și
g)
. Dacă vreuna dintre aceste persoane nu poate sau refuză să semneze, se face mențiune despre aceasta, precum și despre motivele imposibilității ori refuzului de a semna.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 200

Comisia rogatorie
(1)

Când un organ de urmărire penală sau instanța de judecată nu are posibilitatea să asculte un martor, să facă o cercetare la fața locului, să procedeze la ridicarea unor obiecte sau să efectueze orice alt act procedural, se poate adresa unui alt organ de urmărire penală ori unei alte instanțe, care are posibilitatea să le efectueze.
(2)

Punerea în mișcare a acțiunii penale, luarea măsurilor preventive, încuviințarea de probatorii, precum și dispunerea celorlalte acte procesuale sau măsuri procesuale nu pot forma obiectul comisiei rogatorii.
(3)

Comisia rogatorie se poate adresa numai unui organ sau unei instanțe egale în grad.
(4)

Ordonanța sau încheierea prin care s-a dispus comisia rogatorie trebuie să conțină toate lămuririle referitoare la îndeplinirea actului care face obiectul acesteia, iar în cazul când urmează să fie ascultată o persoană, se vor arăta și întrebările ce trebuie să i se pună.
(5)

Organul de urmărire penală sau instanța de judecată care efectuează comisia rogatorie poate pune și alte întrebări, dacă necesitatea acestora rezultă în cursul ascultării.
(6)

Când comisia rogatorie s-a dispus de instanța de judecată, părțile pot formula în fața acesteia întrebări, care vor fi transmise instanței ce urmează a efectua comisia rogatorie.
(7)

Totodată, oricare dintre părți poate cere să fie citată la efectuarea comisiei rogatorii.
(8)

Când inculpatul este arestat, instanța care urmează a efectua comisia rogatorie dispune desemnarea unui avocat din oficiu, care îl va reprezenta, în absența avocatului ales.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 201

Delegarea
(1)

Organul de urmărire penală sau instanța de judecată poate dispune, în condițiile arătate la
art. 200 alin. (1)
 și
(2)
, efectuarea unui act de procedură și prin delegare. Delegarea poate fi dată numai unui organ sau unei instanțe de judecată ierarhic inferioare.
(2)

Dispozițiile privitoare la comisia rogatorie se aplică în mod corespunzător și în caz de delegare.

 +

Titlul V
 Măsurile preventive și alte măsuri procesuale

 +

Capitolul I
 Măsurile preventive

 +

Secțiunea 1
 Dispoziții generale


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 202

Scopul, condițiile generale de aplicare și categoriile măsurilor preventive
(1)

Măsurile preventive pot fi dispuse dacă există probe sau indicii temeinice din care rezultă suspiciunea rezonabilă că o persoană a săvârșit o infracțiune și dacă sunt necesare în scopul asigurării bunei desfășurări a procesului penal, al împiedicării sustragerii suspectului ori a inculpatului de la urmărirea penală sau de la judecată ori al prevenirii săvârșirii unei alte infracțiuni.
(2)

Nicio măsură preventivă nu poate fi dispusă, confirmată, prelungită sau menținută dacă există o cauză care împiedică punerea în mișcare sau exercitarea acțiunii penale.
(3)

Orice măsură preventivă trebuie să fie proporțională cu gravitatea acuzației aduse persoanei față de care este luată și necesară pentru realizarea scopului urmărit prin dispunerea acesteia.
(4)

Măsurile preventive sunt:
a)

reținerea;
 ...
b)

controlul judiciar;
 ...
c)

controlul judiciar pe cauțiune;
 ...
d)

arestul la domiciliu;
 ...
e)

arestarea preventivă.
 ...


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 203

Organul judiciar competent și actul prin care se dispune asupra măsurilor preventive
(1)

Măsura preventivă prevăzută la
202 alin. (4) lit. a)
 poate fi luată față de suspect sau inculpat de către organul de cercetare penală sau de către procuror, numai în cursul urmăririi penale.
(2)

Măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)
 și
c)
 pot fi luate față de inculpat, în cursul urmăririi penale, de către procuror și de către judecătorul de drepturi și libertăți, în procedura de cameră preliminară, de către judecătorul de cameră preliminară, iar în cursul judecății, de către instanța de judecată.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 203 a fost modificat de

 )

(3)

Măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. d)
 și
e)
 pot fi luate față de inculpat, în cursul urmăririi penale, de către judecătorul de drepturi și libertăți, în procedura de cameră preliminară, de către judecătorul de cameră preliminară, iar în cursul judecății, de către instanța de judecată.
(4)

Organul de cercetare penală și procurorul dispun asupra măsurilor preventive prin ordonanță motivată.
(5)

În cursul urmăririi penale și al procedurii de cameră preliminară, cererile, propunerile, plângerile și contestațiile privitoare la măsurile preventive se soluționează în camera de consiliu, prin încheiere motivată, care se pronunță în camera de consiliu.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (5) al art. 203 a fost modificat de

 )

(6)

În cursul judecății, instanța de judecată se pronunță asupra măsurilor preventive prin încheiere motivată.
(7)

Încheierile pronunțate de judecătorul de drepturi și libertăți, de judecătorul de cameră preliminară sau de instanța de judecată se comunică inculpatului și procurorului care au lipsit de la pronunțare.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 204

Calea de atac împotriva încheierilor prin care se dispune asupra măsurilor preventive în cursul urmăririi penale
(1)

Împotriva încheierilor prin care judecătorul de drepturi și libertăți dispune asupra măsurilor preventive, inculpatul și procurorul pot formula contestație, în termen de 48 de ore de la pronunțare sau, după caz, de la comunicare. Contestația se depune la judecătorul de drepturi și libertăți care a pronunțat încheierea atacată și se înaintează, împreună cu dosarul cauzei, judecătorului de drepturi și libertăți de la instanța ierarhic superioară, în termen de 48 de ore de la înregistrare.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (1) al art. 204 a fost modificat de

 )

(2)

Contestațiile împotriva încheierilor prin care judecătorul de drepturi și libertăți de la Înalta Curte de Casație și Justiție dispune asupra măsurilor preventive se soluționează de un complet compus din judecători de drepturi și libertăți de la Înalta Curte de Casație și Justiție, dispozițiile prezentului articol aplicându-se în mod corespunzător.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 204 a fost modificat de

 )

(3)

Contestația formulată împotriva încheierii prin care s-a dispus luarea sau prelungirea unei măsuri preventive ori prin care s-a constatat încetarea de drept a acesteia nu este suspensivă de executare.
(4)

Contestația formulată de inculpat se soluționează în termen de 5 zile de la înregistrare.
(5)

Contestația formulată de procuror împotriva încheierii prin care s-a dispus respingerea propunerii de prelungire a arestării preventive, revocarea unei măsuri preventive sau înlocuirea unei măsuri preventive cu o altă măsură preventivă se soluționează înainte de expirarea duratei măsurii preventive dispuse anterior.
(6)

În vederea soluționării contestației, inculpatul se citează.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (6) al art. 204 a fost modificat de

 )

(7)

Soluționarea contestației se face în prezența inculpatului, în afară de cazul când acesta lipsește nejustificat, este dispărut, se sustrage ori din cauza stării sănătății, din cauză de forță majoră sau stare de necesitate nu poate fi adus în fața judecătorului. Se consideră că este prezent și inculpatul privat de libertate care, cu acordul său și în prezența apărătorului ales sau numit din oficiu și, după caz, și a interpretului, participă la soluționarea contestației prin videoconferință, la locul de deținere.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (7) al art. 204 a fost modificat de

 )

(8)

În toate cazurile, este obligatorie acordarea asistenței juridice pentru inculpat de către un avocat, ales sau numit din oficiu.
(9)

Participarea procurorului este obligatorie.
(10)

În cazul admiterii contestației formulate de procuror și dispunerii arestării preventive a inculpatului, dispozițiile
art. 226
 se aplică în mod corespunzător. În cazul admiterii contestației formulate de procuror și dispunerii prelungirii arestării preventive a inculpatului, dispozițiile
art. 236 alin. (1)
 și
(2)
 se aplică în mod corespunzător.
(11)

Dacă sunt întrunite condițiile prevăzute de lege, se poate dispune luarea uneia dintre măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)-d)
 sau majorarea cuantumului cauțiunii.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (11) al art. 204 a fost modificat de

 )

(12)

În cazul admiterii contestației formulate de inculpat împotriva încheierii prin care s-a dispus luarea sau prelungirea măsurii arestării preventive, se poate dispune, în condițiile prevăzute de lege, respingerea propunerii de luare sau de prelungire a măsurii preventive ori, după caz, înlocuirea acesteia cu o altă măsură preventivă mai ușoară și, după caz, punerea de îndată în libertate a inculpatului, dacă nu este arestat în altă cauză.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (12) al art. 204 a fost modificat de

 )

(13)

Dosarul cauzei se restituie procurorului în termen de 48 de ore de la soluționarea contestației.
(14)

Dacă încheierea judecătorului de drepturi și libertăți de la prima instanță nu este atacată cu contestație, acesta restituie dosarul procurorului în termen de 48 de ore de la expirarea termenului de contestație.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 205

Calea de atac împotriva încheierilor prin care se dispune asupra măsurilor preventive în procedura camerei preliminare
(1)

Împotriva încheierilor prin care judecătorul de cameră preliminară de la instanța sesizată cu rechizitoriu dispune asupra măsurilor preventive, inculpatul și procurorul pot formula contestație, în termen de 48 de ore de la pronunțare sau, după caz, de la comunicare. Contestația se depune la judecătorul de cameră preliminară care a pronunțat încheierea atacată și se înaintează, împreună cu dosarul cauzei, judecătorului de cameră preliminară de la instanța ierarhic superioară, în termen de 48 de ore de la înregistrare.

 (la 02-05-2016,
 Alin. (1) al art. 205 a fost modificat de

 )

(2)

Contestațiile împotriva încheierilor prin care judecătorul de cameră preliminară de la Înalta Curte de Casație și Justiție dispune în procedura camerei preliminare asupra măsurilor preventive se soluționează de un alt complet al aceleiași instanțe, în condițiile legii.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 205 a fost modificat de

 )

(3)

Contestația formulată împotriva încheierii prin care s-a dispus luarea sau menținerea unei măsuri preventive ori prin care s-a constatat încetarea de drept a acesteia nu este suspensivă de executare.
(4)

Contestația formulată de inculpat se soluționează în termen de 5 zile de la înregistrare.
(5)

Contestația formulată de procuror împotriva încheierii prin care s-a dispus revocarea unei măsuri preventive sau înlocuirea unei măsuri preventive cu o altă măsură preventivă se soluționează înainte de expirarea duratei măsurii preventive dispuse anterior.
(6)

În vederea soluționării contestației, inculpatul se citează.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (6) al art. 205 a fost modificat de

 )

(7)

Dispozițiile
art. 204 alin. (7)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (7) al art. 205 a fost modificat de

 )

(8)

În toate cazurile, este obligatorie acordarea asistenței juridice pentru inculpat de către un avocat, ales sau numit din oficiu.
(9)

Participarea procurorului este obligatorie.
(10)

Dacă sunt întrunite condițiile prevăzute de lege, odată cu soluționarea contestației se poate dispune luarea uneia dintre măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)-d)
 sau majorarea cuantumului cauțiunii.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (10) al art. 205 a fost modificat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 206

Calea de atac împotriva încheierilor prin care se dispune asupra măsurilor preventive în cursul judecății
(1)

Împotriva încheierilor prin care instanța dispune, în primă instanță, asupra măsurilor preventive inculpatul și procurorul pot formula contestație, în termen de 48 de ore de la pronunțare sau, după caz, de la comunicare. Contestația se depune la instanța care a pronunțat încheierea atacată și se înaintează, împreună cu dosarul cauzei, instanței ierarhic superioare, în termen de 48 de ore de la înregistrare.

 (la 07-02-2014,
 Alin. (1) al art. 206 a fost modificat de

 )

(2)

Încheierile prin care Înalta Curte de Casație și Justiție dispune în primă instanță asupra măsurilor preventive pot fi contestate la completul competent de la Înalta Curte de Casație și Justiție.

 (la 07-02-2014,
 Alin. (2) al art. 206 a fost modificat de

 )

(3)

Contestația se soluționează în ședință publică, cu participarea procurorului și cu citarea inculpatului.
(4)

Contestația formulată împotriva încheierii prin care s-a dispus luarea sau menținerea unei măsuri preventive ori prin care s-a constatat încetarea de drept a acesteia nu este suspensivă de executare.
(5)

Contestația formulată de inculpat se soluționează în termen de 5 zile de la înregistrare.
(6)

Contestația formulată de procuror împotriva încheierii prin care s-a dispus revocarea unei măsuri preventive sau înlocuirea unei măsuri preventive cu o altă măsură preventivă se soluționează înainte de expirarea duratei măsurii preventive dispuse anterior.
(7)

Dacă sunt întrunite condițiile prevăzute de lege, instanța poate dispune luarea uneia dintre măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)-d)
 sau majorarea cuantumului cauțiunii.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (7) al art. 206 a fost modificat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 207

Verificarea măsurilor preventive în procedura de cameră preliminară
(1)

Când procurorul dispune trimiterea în judecată a inculpatului față de care s-a dispus o măsură preventivă, rechizitoriul, împreună cu dosarul cauzei, se înaintează judecătorului de cameră preliminară de la instanța competentă, cu cel puțin 5 zile înainte de expirarea duratei acesteia.

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 3/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 239 din 18 martie 2025:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 207 alin. (1)
,
art. 222 alin. (4)
 și
art. 235 alin. (1) din Codul de procedură penală
, stabilește că nu se consideră în termen sesizarea cu rechizitoriul prin care s-a dispus trimiterea în judecată a inculpatului față de care s-a dispus o măsură preventivă sau cu propunerea de prelungire a duratei măsurii arestării preventive ori a arestului la domiciliu, formulată în ultima zi a termenului, calculat potrivit
art. 269 alin. (1)
,
(2)
 și
(4) din Codul de procedură penală
.
(2)

În termen de 3 zile de la înregistrarea dosarului, judecătorul de cameră preliminară verifică din oficiu legalitatea și temeinicia măsurii preventive, înainte de expirarea duratei acesteia, cu citarea inculpatului.

 Notă
...

Decizie de admitere -
RIL nr. 16/2018
, publicată în Monitorul Oficial nr. 927 din 2 noiembrie 2018
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 207 alin. (1)
 și
(2) din Codul de procedură penală
 stabilește că:
Termenul "cu cel puțin 5 zile înainte de expirarea duratei acesteia" este un termen peremptoriu, iar încălcarea sa atrage decăderea procurorului din dreptul de a formula cereri privind măsurile preventive și nulitatea actului făcut în acest sens peste termen, precum și imposibilitatea judecătorului de cameră preliminară de a verifica din oficiu legalitatea și temeinicia măsurii preventive înainte de expirarea duratei acesteia.
(3)

Dispozițiile
art. 235 alin. (4)-(6)
 se aplică în mod corespunzător.
(4)

Când constată că temeiurile care au determinat luarea măsurii se mențin sau există temeiuri noi care justifică o măsură preventivă, judecătorul de cameră preliminară dispune prin încheiere menținerea măsurii preventive față de inculpat.
(5)

Când constată că au încetat temeiurile care au determinat luarea sau prelungirea măsurii arestării preventive și nu există temeiuri noi care să o justifice ori în cazul în care au apărut împrejurări noi din care rezultă nelegalitatea măsurii preventive, judecătorul de cameră preliminară dispune prin încheiere revocarea acesteia și punerea în libertate a inculpatului, dacă nu este arestat în altă cauză.
(6)

În tot cursul procedurii de cameră preliminară, judecătorul de cameră preliminară, din oficiu, verifică periodic, dar nu mai târziu de 30 de zile, dacă subzistă temeiurile care au determinat luarea măsurii arestării preventive și a măsurii arestului la domiciliu sau dacă au apărut temeiuri noi, care să justifice menținerea acestor măsuri. Dispozițiile
alin. (2)-(5)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 30-06-2015,
 Alin. (6) al art. 207 a fost modificat de

 )

(7)

Judecătorul de cameră preliminară, în cursul procedurii de cameră preliminară, verifică, din oficiu, periodic, dar nu mai târziu de 60 de zile, dacă subzistă temeiurile care au determinat luarea măsurii controlului judiciar ori a controlului judiciar pe cauțiune sau dacă au apărut temeiuri noi, care să justifice menținerea acestei măsuri. Dispozițiile
alin. (2)-(5)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 02-05-2016,
 Alin. (7) al art. 207 a fost introdus de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 208

Verificarea măsurilor preventive în cursul judecății
(1)

Judecătorul de cameră preliminară înaintează dosarul instanței de judecată cu cel puțin 5 zile înainte de expirarea măsurii preventive.
(2)

Instanța de judecată verifică din oficiu dacă subzistă temeiurile care au determinat luarea, prelungirea sau menținerea măsurii preventive, înainte de expirarea duratei acesteia, cu citarea inculpatului.
(3)

Dispozițiile
art. 207 alin. (3)-(5)
 se aplică în mod corespunzător.
(4)

 În tot cursul judecății, până la pronunțarea hotărârii, instanța, din oficiu, prin încheiere, verifică periodic, dar nu mai târziu de 60 de zile, dacă subzistă temeiurile care au determinat menținerea măsurii arestării preventive și a măsurii arestului la domiciliu dispuse față de inculpat sau dacă au apărut temeiuri noi, care să justifice menținerea acestor măsuri. Dispozițiile
art. 207 alin. (3)-(5)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 15-05-2021,
 Alineatul (4) din Articolul 208 , Sectiunea 1 , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(5)

În tot cursul judecății, până la pronunțarea hotărârii, instanța verifică, prin încheiere, din oficiu, periodic, dar nu mai târziu de 60 de zile, dacă subzistă temeiurile care au determinat luarea măsurii controlului judiciar ori a controlului judiciar pe cauțiune sau dacă au apărut temeiuri noi, care să justifice menținerea acestei măsuri. Dispozițiile
art. 207 alin. (3-(5)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 15-05-2021,
 Alineatul (5) din Articolul 208 , Sectiunea 1 , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 208^1

Modificarea conținutului unor măsuri preventive
În cadrul procedurii de verificare a măsurilor preventive potrivit
art. 207
 și
208
 se poate dispune și modificarea obligațiilor din conținutul acestora.

 (la 23-05-2016,
 Art. 208^1 a fost introdus de

 )

 +

Secțiunea a 2-a
 Reținerea


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 209

Reținerea
(1)

Organul de cercetare penală sau procurorul poate dispune reținerea, dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la
art. 202
.
(2)

Persoanei reținute i se aduc la cunoștință, de îndată, în limba pe care o înțelege, infracțiunea de care este suspectat și motivele reținerii.
(3)

Reținerea se poate dispune pentru cel mult 24 de ore. În durata reținerii nu se include timpul strict necesar conducerii suspectului sau inculpatului la sediul organului judiciar, conform legii.
(4)

Dacă suspectul sau inculpatul a fost adus în fața organului de cercetare penală sau a procurorului pentru a fi audiat, în baza unui mandat de aducere legal emis, în termenul prevăzut la
alin. (3)
 nu se include perioada cât suspectul sau inculpatul s-a aflat sub puterea acelui mandat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (4) al art. 209 a fost modificat de

 )

(5)

Măsura reținerii poate fi luată numai după audierea suspectului sau inculpatului, în prezența avocatului ales ori numit din oficiu.
(6)

Înainte de audiere, organul de cercetare penală ori procurorul este obligat să aducă la cunoștința suspectului sau inculpatului că are dreptul de a fi asistat de un avocat ales ori numit din oficiu și dreptul de a nu face nicio declarație, cu excepția furnizării de informații referitoare la identitatea sa, atrăgându-i atenția că ceea ce declară poate fi folosit împotriva sa.
(7)

Suspectul sau inculpatul are dreptul de a-și încunoștința personal avocatul ales sau de a solicita organului de cercetare penală ori procurorului să îl încunoștințeze pe acesta. Modul de realizare a încunoștințării se consemnează într-un proces-verbal. Exercitarea dreptului de a face personal încunoștințarea nu se poate refuza decât pentru motive temeinice, care vor fi consemnate în procesul-verbal.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (7) al art. 209 a fost modificat de

 )

(8)

Avocatul ales are obligația de a se prezenta la sediul organului judiciar în termen de cel mult două ore de la încunoștințare. În caz de neprezentare a avocatului ales, organul de cercetare penală sau procurorul numește un avocat din oficiu.
(9)

Avocatul suspectului sau inculpatului are dreptul de a comunica direct cu acesta, în condiții care să asigure confidențialitatea.
(10)

Reținerea se dispune de organul de cercetare penală sau de procuror prin ordonanță, care va cuprinde motivele care au determinat luarea măsurii, ziua și ora la care reținerea începe, precum și ziua și ora la care reținerea se sfârșește.
(11)

Suspectului sau inculpatului reținut i se înmânează un exemplar al ordonanței prevăzute la
alin. (10)
.
(12)

Pe perioada reținerii suspectului sau inculpatului, organul de cercetare penală sau procurorul care a dispus măsura are dreptul de a proceda la fotografierea și luarea amprentelor acestuia.
(13)

Dacă reținerea a fost dispusă de organul de cercetare penală, acesta are obligația de a-l informa pe procuror cu privire la luarea măsurii preventive, de îndată și prin orice mijloace.
(14)

Împotriva ordonanței organului de cercetare penală prin care s-a luat măsura reținerii suspectul sau inculpatul poate face plângere la procurorul care supraveghează urmărirea penală, înainte de expirarea duratei acesteia. Procurorul se pronunță de îndată, prin ordonanță. În cazul când constată că au fost încălcate dispozițiile legale care reglementează condițiile de luare a măsurii reținerii, procurorul dispune revocarea ei și punerea de îndată în libertate a celui reținut.
(15)

Împotriva ordonanței procurorului prin care s-a luat măsura reținerii suspectul sau inculpatul poate face plângere, înainte de expirarea duratei acesteia, la prim-procurorul parchetului sau, după caz, la procurorul ierarhic superior. Prim-procurorul sau procurorul ierarhic superior se pronunță de îndată, prin ordonanță. În cazul când constată că au fost încălcate dispozițiile legale care reglementează condițiile de luare a măsurii reținerii, prim-procurorul sau procurorul ierarhic superior dispune revocarea ei și punerea de îndată în libertate a inculpatului.
(16)

Procurorul sesizează judecătorul de drepturi și libertăți de la instanța competentă, în vederea luării măsurii arestării preventive față de inculpatul reținut, cu cel puțin 6 ore înainte de expirarea duratei reținerii acestuia.
(17)

Persoanei reținute i se comunică, sub semnătură, în scris, drepturile prevăzute la
art. 83
, la
art. 210 alin. (1)
 și
(2)
, dreptul de acces la asistență medicală de urgență, durata maximă pentru care se poate dispune măsura reținerii, precum și dreptul de a face plângere împotriva măsurii dispuse, iar în cazul în care persoana reținută nu poate ori refuză să semneze, se va încheia un proces-verbal.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (17) al art. 209 a fost introdus de

 )

 Notă
...

*) Conform
art. IV din
art. 209 alin. (17)
,
art. 218 alin. (4)
, respectiv
art. 228 alin. (2) din Codul de procedură penală
, precum și a titlului III "Dispoziții privind cooperarea cu statele membre ale Uniunii Europene în aplicarea Deciziei-cadru 2002/584/JAI a Consiliului Uniunii Europene din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre" din
Legea nr. 302/2004
 privind cooperarea judiciară internațională în materie penală, republicată, cu modificările și completările ulterioare, organele judiciare prezintă suspectului, inculpatului sau persoanei condamnate o informare scrisă cu privire la drepturile acesteia pe parcursul procesului penal sau al procedurii de executare a mandatului european de arestare. Informarea se va face în limba română, în limba maternă sau într-o limbă pe care acesta o înțelege, după caz.
Modelul în limba română al formularului care va cuprinde informarea prevăzută la alin. (1) va fi stabilit prin ordin comun al ministrului justiției, ministrului afacerilor interne, președintelui Înaltei Curți de Casație și Justiție și procurorului general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 210

Încunoștințarea despre reținere
(1)

Imediat după reținere, persoana reținută are dreptul de a încunoștința personal sau de a solicita organului judiciar care a dispus măsura să încunoștințeze un membru al familiei sale ori o altă persoană desemnată de aceasta despre luarea măsurii reținerii și despre locul unde este reținută.
(2)

Dacă persoana reținută nu este cetățean român, aceasta are și dreptul de a încunoștința sau de a solicita încunoștințarea misiunii diplomatice ori oficiului consular al statului al cărui cetățean este sau, după caz, a unei organizații internaționale umanitare, dacă nu dorește să beneficieze de asistența autorităților din țara sa de origine, ori a reprezentanței organizației internaționale competente, dacă este refugiat sau, din orice alt motiv, se află sub protecția unei astfel de organizații. Inspectoratul General pentru Imigrări este informat în toate situațiile cu privire la dispunerea măsurii preventive față de această categorie de persoane.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 210 a fost modificat de

 )

(3)

Dispozițiile
alin. (1)
 și
(2)
 se aplică în mod corespunzător și în cazul schimbării ulterioare a locului de reținere.
(4)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (4) al art. 210 a fost abrogat de

 )

(5)

Persoanei reținute nu i se poate refuza exercitarea dreptului de a face personal încunoștințarea decât pentru motive temeinice, care vor fi consemnate în procesul-verbal.
(6)

 În mod excepțional, încunoștințarea poate fi întârziată cel mult 4 ore doar în situația în care, având în vedere circumstanțele specifice ale cauzei, există o necesitate urgentă de a preveni:
a)

producerea unor consecințe negative grave pentru viața, libertatea sau integritatea fizică a unei persoane;
 ...
b)

periclitarea considerabilă a procedurilor penale.
 ...

 (la 10-05-2024,
 Alineatul (6) , Articolul 210 , Sectiunea a 2-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

 +

Secțiunea a 3-a
 Controlul judiciar


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 211

Condiții generale
(1)

În cursul urmăririi penale, procurorul poate dispune luarea măsurii controlului judiciar față de inculpat, dacă această măsură preventivă este necesară pentru realizarea scopului prevăzut la
art. 202 alin. (1)
.
(2)

Judecătorul de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau instanța de judecată, în cursul judecății, poate dispune luarea măsurii controlului judiciar față de inculpat, dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la
alin. (1)
.

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 212

Luarea măsurii controlului judiciar de către procuror
(1)

Procurorul dispune citarea inculpatului aflat în stare de libertate sau aducerea inculpatului aflat în stare de reținere*).
(2)

Inculpatului prezent i se aduc la cunoștință, de îndată, în limba pe care o înțelege, infracțiunea de care este suspectat și motivele luării măsurii controlului judiciar.
(3)

Măsura controlului judiciar poate fi luată numai după audierea inculpatului, în prezența avocatului ales ori numit din oficiu. Dispozițiile
art. 209 alin. (6)-(9)
 se aplică în mod corespunzător*).
(4)

Procurorul dispune luarea măsurii controlului judiciar prin ordonanță motivată, care se comunică inculpatului.

 (la 01-02-2014,
 Art. 212 a fost modificat de

 )

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,
*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 614 din 4 octombrie 2016
art. 215^1 alin. (2) din Codul de procedură penală
 sunt constituționale în măsura în care prelungirea măsurii preventive a controlului judiciar se face cu aplicarea prevederilor
art. 212 alin. (1)
 și
alin. (3) din Codul de procedură penală
.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
Prin urmare, în intervalul 28 noiembrie 2016-12 ianuarie 2017, dispozițiile
art. 215^1 alin. (2) din Codul de procedură penală
 în măsura în care prelungirea măsurii preventive a controlului judiciar nu s-a făcut cu aplicarea prevederilor
art. 212 alin. (1)
 și
alin. (3) din Codul de procedură penală
, au fost suspendate de drept, încetându-și efectele juridice în data de 13 ianuarie 2017, în măsura în care prelungirea măsurii preventive a controlului judiciar nu s-a făcut cu aplicarea prevederilor
art. 212 alin. (1)
 și
alin. (3) din Codul de procedură penală
, iar legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor atacate.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 213

Calea de atac împotriva măsurii controlului judiciar dispuse de procuror
(1)

Împotriva ordonanței procurorului prin care s-a luat măsura controlului judiciar, în termen de 48 de ore de la comunicare, inculpatul poate face plângere la judecătorul de drepturi și libertăți de la instanța căreia i-ar reveni competența să judece cauza în fond.
(2)

 Judecătorul de drepturi și libertăți sesizat conform
alin. (1)
 fixează termen de soluționare în camera de consiliu și dispune citarea inculpatului. Plângerea se soluționează în termen de 5 zile de la înregistrare.

 (la 09-07-2023,
 Alineatul (2), Articolul 213, Sectiunea a 3-a, Capitolul I, Titlul V, Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(3)

Neprezentarea inculpatului nu împiedică judecătorul de drepturi și libertăți să dispună asupra măsurii luate de procuror.
(4)

Judecătorul de drepturi și libertăți îl ascultă pe inculpat atunci când acesta este prezent.
(5)

Asistența juridică a inculpatului și participarea procurorului sunt obligatorii.
(6)

Judecătorul de drepturi și libertăți poate revoca măsura, dacă au fost încălcate dispozițiile legale care reglementează condițiile de luare a acesteia, sau poate modifica obligațiile din conținutul controlului judiciar.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (6) al art. 213 a fost modificat de

 )

(6^1)

Încheierea prin care judecătorul de drepturi și libertăți soluționează plângerea este definitivă.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (6^1) al art. 213 a fost introdus de

 )

(7)

Dosarul cauzei se restituie procurorului în termen de 48 de ore de la pronunțarea încheierii.

 (la 01-02-2014,
 Art. 213 a fost modificat de

 )

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,

 Notă
...

Decizie de admitere -
RIL nr. 25/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 46 din 20 ianuarie 2016:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 213
 și
art. 215^1 alin. (5) din Codul de procedură penală
 stabilește:
Încheierea prin care judecătorul de drepturi și libertăți soluționează plângerea formulată de inculpat împotriva ordonanței procurorului prin care s-a luat ori s-a prelungit măsura preventivă a controlului judiciar este definitivă.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 214

Luarea măsurii controlului judiciar de către judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată
(1)

Judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată în fața căreia se află cauza poate dispune, prin încheiere, luarea măsurii controlului judiciar față de inculpat, la cererea motivată a procurorului sau din oficiu.
(2)

Judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată sesizat potrivit
alin. (1)
 dispune citarea inculpatului. Ascultarea inculpatului este obligatorie dacă acesta se prezintă la termenul fixat.
(3)

Prezența avocatului inculpatului și participarea procurorului sunt obligatorii.

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 215

Conținutul controlului judiciar
(1)

Pe timpul cât se află sub control judiciar, inculpatul trebuie să respecte următoarele obligații:
a)

să se prezinte la organul de urmărire penală, la judecătorul de cameră preliminară sau la instanța de judecată ori de câte ori este chemat;
 ...
b)

să informeze de îndată organul judiciar care a dispus măsura sau în fața căruia se află cauza cu privire la schimbarea locuinței;
 ...
c)

să se prezinte la organul de poliție desemnat cu supravegherea sa de către organul judiciar care a dispus măsura, conform programului de supraveghere întocmit de organul de poliție sau ori de câte ori este chemat.
 ...
(2)

Organul judiciar care a dispus măsura poate impune inculpatului ca, pe timpul controlului judiciar, să respecte una sau mai multe dintre următoarele obligații:
a)

să nu depășească o anumită limită teritorială, fixată de organul judiciar, decât cu încuviințarea prealabilă a acestuia;
 ...
b)

să nu se deplaseze în locuri anume stabilite de organul judiciar sau să se deplaseze doar în locurile stabilite de acesta;
 ...
c)

să poarte permanent un dispozitiv electronic de supraveghere;

 (la 21-05-2021,
 Litera c) din Alineatul (2) , Articolul 215 , Sectiunea a 3-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificată de

 )

 ...
d)

să nu revină în locuința familiei, să nu se apropie de persoana vătămată sau de membrii familiei acesteia, de alți participanți la comiterea infracțiunii, de martori ori experți sau de alte persoane anume desemnate de organul judiciar și să nu comunice cu acestea direct sau indirect, pe nicio cale;

 (la 01-02-2014,
 Lit. d) a alin. (2) al art. 215 a fost modificată de

 )

 ...
e)

să nu exercite profesia, meseria sau să nu desfășoare activitatea în exercitarea căreia a săvârșit fapta;
 ...
f)

să comunice periodic informații relevante despre mijloacele sale de existență;
 ...
g)

să se supună unor măsuri de control, îngrijire sau tratament medical, în special în scopul dezintoxicării;
 ...
h)

să nu participe la manifestări sportive sau culturale ori la alte adunări publice;
 ...
i)

să nu conducă vehicule anume stabilite de organul judiciar;
 ...

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 18/2019
, publicată în Monitorul Oficial nr. 66 din 30 ianuarie 2020:
Obligația inculpatului de a nu conduce vehicule anume stabilite, impusă de organul judiciar pe timpul măsurii preventive a controlului judiciar conform
art. 215 alin. (2) lit. i) din Codul de procedură penală
, nu constituie o suspendare a exercitării dreptului de a conduce, iar încălcarea acesteia nu întrunește elementele de tipicitate ale infracțiunii prevăzute de
art. 335 alin. (2) din Codul penal
.
j)

să nu dețină, să nu folosească și să nu poarte arme;
 ...
k)

să nu emită cecuri.
 ...
(3)

În cuprinsul actului prin care se dispune luarea măsurii controlului judiciar sunt prevăzute în mod expres obligațiile pe care inculpatul trebuie să le respecte pe durata acestuia și i se atrage atenția că, în caz de încălcare cu rea-credință a obligațiilor care îi revin, măsura controlului judiciar se poate înlocui cu măsura arestului la domiciliu sau măsura arestării preventive.
(4)

Supravegherea respectării de către inculpat a obligațiilor care îi revin pe durata controlului judiciar se realizează de către instituția, organul sau autoritatea anume desemnate de organul judiciar care a dispus măsura, în condițiile legii.
(5)

Dacă s-a impus inculpatului obligația prevăzută la
alin. (2) lit. a)
, câte o copie a ordonanței procurorului ori, după caz, a minutei, se comunică, în ziua emiterii ordonanței sau a pronunțării încheierii, inculpatului, unității de poliție în a cărei circumscripție locuiește, precum și serviciului public comunitar de evidență a persoanelor, Poliției de Frontieră Române și Inspectoratului General pentru Imigrări, în situația celui care nu este cetățean român, în vederea asigurării respectării de către inculpat a obligației care îi revine. Organele în drept dispun darea inculpatului în consemn la punctele de trecere a frontierei.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (5) al art. 215 a fost modificat de

 )

(6)

Instituția, organul sau autoritatea prevăzute la
alin. (4)
 verifică periodic respectarea obligațiilor de către inculpat, iar în cazul în care constată încălcări ale acestora, sesizează de îndată procurorul, în cursul urmăririi penale, judecătorul de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau instanța de judecată, în cursul judecății.
(7)

În cazul în care, pe durata măsurii controlului judiciar, inculpatul încalcă, cu rea-credință, obligațiile care îi revin sau există suspiciunea rezonabilă că a săvârșit cu intenție o nouă infracțiune pentru care s-a dispus punerea în mișcare a acțiunii penale împotriva sa, judecătorul de drepturi și libertăți, judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată, la cererea procurorului ori din oficiu, poate dispune înlocuirea acestei măsuri cu măsura arestului la domiciliu sau a arestării preventive, în condițiile prevăzute de lege.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (7) al art. 215 a fost modificat de

 )

(8)

În cursul urmăririi penale, procurorul poate dispune, din oficiu sau la cererea motivată a inculpatului, prin ordonanță, impunerea unor noi obligații pentru inculpat ori înlocuirea sau încetarea celor dispuse inițial, dacă apar motive temeinice care justifică aceasta, după ascultarea inculpatului. Împotriva ordonanței procurorului, inculpatul poate face plângere la judecătorul de drepturi și libertăți de la instanța căreia i-ar reveni competența să judece cauza în fond, dispozițiile
art. 213
 aplicându-se în mod corespunzător.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (8) al art. 215 a fost modificat de

 )

(8^1)

Dispozițiile
alin. (8)
 sunt aplicabile și în cazul în care măsura a fost luată de către judecătorul de drepturi și libertăți.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (8^1) al art. 215 a fost introdus de

 )

(9)

Dispozițiile
alin. (8)
 teza I se aplică în mod corespunzător și în procedura de cameră preliminară sau în cursul judecății, când judecătorul de cameră preliminară ori instanța de judecată dispune, prin încheiere, la cererea motivată a procurorului sau a inculpatului ori din oficiu, după ascultarea inculpatului. Încheierea poate fi contestată în condițiile
art. 205
 și, respectiv,
art. 206
, care se aplică în mod corespunzător.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (9) al art. 215 a fost modificat de

 )

(10)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (10) al art. 215 a fost abrogat de

 )

(11)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (11) al art. 215 a fost abrogat de

 )

(12)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (12) al art. 215 a fost abrogat de

 )

(13)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (13) al art. 215 a fost abrogat de

 )

(14)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (14) al art. 215 a fost abrogat de

 )

(15)

Abrogat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (15) al art. 215 a fost abrogat de

 )

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 215^1

Durata controlului judiciar
(1)

În cursul urmăririi penale, măsura controlului judiciar se poate dispune de către procuror sau de către judecătorul de drepturi și libertăți pe o durată de cel mult 60 de zile.
(2)

În cursul urmăririi penale, controlul judiciar poate fi prelungit de către procuror, prin ordonanță, dacă se mențin temeiurile care au determinat luarea măsurii sau au apărut temeiuri noi care să justifice prelungirea acestuia, fiecare prelungire neputând să depășească 60 de zile. Prevederile
art. 212 alin. (1)
 și
(3)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 27-02-2017,
 Alineatul (2) din Articolul 215^1 , Sectiunea a 3-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(3)

Dispozițiile
alin. (2)
 sunt aplicabile și în cazul în care măsura a fost luată de către judecătorul de drepturi și libertăți.
(4)

Ordonanța procurorului prin care, în condițiile
alin. (2)
 sau (3), s-a prelungit măsura controlului judiciar se comunică în aceeași zi inculpatului.
(5)

Împotriva ordonanței procurorului prin care, în condițiile prevăzute la
alin. (2)
 și
(3)
, s-a prelungit măsura controlului judiciar, inculpatul poate face plângere la judecătorul de drepturi și libertăți de la instanța căreia i-ar reveni competența să judece cauza în fond, dispozițiile
art. 213
 aplicându-se în mod corespunzător.

 Notă
...

Decizie de admitere -
RIL nr. 25/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 46 din 20 ianuarie 2016:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 213
 și
art. 215^1 alin. (5) din Codul de procedură penală
 stabilește:
Încheierea prin care judecătorul de drepturi și libertăți soluționează plângerea formulată de inculpat împotriva ordonanței procurorului prin care s-a luat ori s-a prelungit măsura preventivă a controlului judiciar este definitivă.
(6)

În cursul urmăririi penale, durata măsurii controlului judiciar nu poate să depășească un an, dacă pedeapsa prevăzută de lege este amenda sau închisoarea de cel mult 5 ani, respectiv 2 ani, dacă pedeapsa prevăzută de lege este detențiunea pe viață sau închisoarea mai mare de 5 ani.
(7)

Judecătorul de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau instanța, în cursul judecății, poate dispune luarea măsurii controlului judiciar față de inculpat pe o durată ce nu poate depăși 60 de zile.
(8)

 În cursul judecății, durata totală a controlului judiciar nu poate depăși un termen rezonabil și, în nicio situație, nu poate depăși 5 ani de la momentul trimiterii în judecată.

 (la 09-07-2023,
 Alineatul (8), Articolul 215^1, Sectiunea a 3-a, Capitolul I, Titlul V, Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(9)

La expirarea termenelor prevăzute la
alin. (8)
, instanța de judecată poate dispune luarea unei alte măsuri preventive, în condițiile legii.

 (la 02-05-2016,
 Art. 215^1 a fost introdus de

 )

 Notă
...

*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,

 +

Secțiunea a 4-a
 Controlul judiciar pe cauțiune


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 216

Condiții generale
(1)

În cursul urmăririi penale, procurorul poate dispune luarea măsurii controlului judiciar pe cauțiune față de inculpat, dacă sunt întrunite condițiile prevăzute la
art. 223 alin. (1)
 și
(2)
, luarea acestei măsuri este suficientă pentru realizarea scopului prevăzut la
art. 202 alin. (1)
, iar inculpatul depune o cauțiune a cărei valoare este stabilită de către organul judiciar.
(2)

Judecătorul de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau instanța de judecată, în cursul judecății, poate dispune luarea măsurii controlului judiciar pe cauțiune față de inculpat, dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la
alin. (1)
.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 216 a fost modificat de

 )

(3)

Dispozițiile
art. 212-215^1
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 02-05-2016,
 Alin. (3) al art. 216 a fost modificat de

 )

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 217

Conținutul cauțiunii
(1)

Consemnarea cauțiunii se face pe numele inculpatului, prin depunerea unei sume de bani determinate la dispoziția organului judiciar ori prin constituirea unei garanții reale, mobiliare ori imobiliare, în limita unei sume de bani determinate, în favoarea aceluiași organ judiciar.
(2)

Valoarea cauțiunii este de cel puțin 1.000 lei și se determină în raport cu gravitatea acuzației aduse inculpatului, situația materială și obligațiile legale ale acestuia.
(3)

Pe perioada măsurii, inculpatul trebuie să respecte obligațiile prevăzute la
art. 215 alin. (1)
 și i se poate impune respectarea uneia ori mai multora dintre obligațiile prevăzute la
art. 215 alin. (2)
. Dispozițiile
art. 215 alin. (3)-(9)
 se aplică în mod corespunzător.
(4)

Cauțiunea garantează participarea inculpatului la procesul penal și respectarea de către acesta a obligațiilor prevăzute la
alin. (3)
.
(5)

Instanța de judecată dispune prin hotărâre confiscarea cauțiunii, dacă măsura controlului judiciar pe cauțiune a fost înlocuită cu măsura arestului la domiciliu sau a arestării preventive, pentru motivele prevăzute la
alin. (9)
.
(6)

În celelalte cazuri, instanța de judecată, prin hotărâre, dispune restituirea cauțiunii.
(7)

Dispozițiile
alin. (5)
 și
(6)
 se aplică în măsura în care nu s-a dispus plata din cauțiune, în ordinea următoare, a despăgubirilor bănești acordate pentru repararea pagubelor cauzate de infracțiune, a cheltuielilor judiciare sau a amenzii.
(8)

În cazul în care dispune o soluție de netrimitere în judecată, procurorul dispune și restituirea cauțiunii.
(9)

În cazul în care, pe durata măsurii controlului judiciar pe cauțiune, inculpatul încalcă, cu rea-credință, obligațiile care îi revin sau există suspiciunea rezonabilă că a săvârșit cu intenție o nouă infracțiune pentru care s-a dispus punerea în mișcare a acțiunii penale împotriva sa, judecătorul de drepturi și libertăți, judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată, la cererea motivată a procurorului ori din oficiu, poate dispune înlocuirea acestei măsuri cu măsura arestului la domiciliu sau a arestării preventive, în condițiile prevăzute de lege.

 (la 01-02-2014,
 Art. 217 a fost modificat de

 )

 Notă
...

*) Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 712 din 4 decembrie 2014
art. 211-217 din Codul de procedură penală
, constatându-se că acestea sunt neconstituționale.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI republicată
În concluzie, în intervalul 15 ianuarie 2015-1 martie 2015, dispozițiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, urmând să-și înceteze efectele juridice în data de 2 martie 2015, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate.
*) A se vedea dispozițiile
ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 82 din 10 decembrie 2014
Având în vedere că la data de 4 decembrie 2014, Curtea Constituțională a admis excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor
art. 211-217 din Legea nr. 135/2010
 privind Codul de procedură penală, întrucât încalcă art. 53 din Constituție referitor la restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți fundamentale cu raportare la libertatea individuală (art. 23), la libera circulație (art. 25) și la viața intimă, familială și privată (art. 26), iar pentru a pronunța această soluție Curtea a reținut faptul că noul Cod de procedură penală include printre măsurile preventive controlul judiciar și controlul judiciar pe cauțiune, fără a prevedea durata pentru care pot fi dispuse aceste măsuri,
observând că declararea ca neconstituțională a acestor dispoziții legale impune adaptarea de urgență a legislației la exigențele Deciziei Curții Constituționale anterior menționate, pentru a preveni o eventuală afectare a proceselor penale în curs,
ținând cont de faptul că toate aspectele sus-menționate vizează interesul public și constituie o situație extraordinară a cărei reglementare nu poate fi amânată, iar neadoptarea prezentului act normativ ar avea consecințe negative și ar duce la afectarea drepturilor persoanelor supuse unor măsuri preventive și la o practică judiciară neunitară, fiind de aceea necesară o intervenție legislativă prin care să se instituie un termen cert și rezonabil astfel încât restrângerea exercițiului unor drepturi fundamentale să nu depășească în nicio situație limite rezonabile și necesare într-o societate democratică, iar măsurile preventive să respecte cerințele de proporționalitate așa cum au fost acestea cristalizate în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului,

 +

Secțiunea a 5-a
 Arestul la domiciliu


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 218

Condițiile generale de luare a măsurii arestului la domiciliu
(1)

Arestul la domiciliu se dispune de către judecătorul de drepturi și libertăți, de către judecătorul de cameră preliminară sau de către instanța de judecată, dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la
art. 223
 și luarea acestei măsuri este necesară și suficientă pentru realizarea unuia dintre scopurile prevăzute la
art. 202 alin. (1)
.
(2)

Aprecierea îndeplinirii condițiilor prevăzute la
alin. (1)
 se face ținându-se seama de gradul de pericol al infracțiunii, de scopul măsurii, de sănătatea, vârsta, situația familială și alte împrejurări privind persoana față de care se ia măsura.
(3)

 Măsura nu poate fi dispusă cu privire la inculpatul față de care există suspiciunea rezonabilă că a săvârșit o infracțiune asupra unui membru de familie cu care acesta locuiește, cu privire la inculpatul care locuiește cu persoanele prevăzute la
art. 221 alin. (2) lit. b)
 ori cu privire la persoana cercetată sau condamnată pentru infracțiunea de evadare.

 (la 21-05-2021,
 Alineatul (3) din Articolul 218 , Sectiunea a 5-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(4)

Persoanei față de care s-a dispus măsura arestului la domiciliu i se comunică, sub semnătură, în scris, drepturile prevăzute la
art. 83
, dreptul prevăzut la
art. 210 alin. (1)
 și
(2)
, dreptul de acces la asistență medicală de urgență, dreptul de a contesta măsura și dreptul de a solicita revocarea sau înlocuirea acestei măsuri cu o altă măsură preventivă, iar în cazul în care persoana nu poate ori refuză să semneze, se va încheia un proces-verbal*).

 (la 01-02-2014,
 Alin. (4) al art. 218 a fost introdus de

 )

 Notă
...

*) Conform
art. IV din
art. 209 alin. (17)
,
art. 218 alin. (4)
, respectiv
art. 228 alin. (2) din Codul de procedură penală
, precum și a titlului III "Dispoziții privind cooperarea cu statele membre ale Uniunii Europene în aplicarea Deciziei-cadru 2002/584/JAI a Consiliului Uniunii Europene din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre" din
Legea nr. 302/2004
 privind cooperarea judiciară internațională în materie penală, republicată, cu modificările și completările ulterioare, organele judiciare prezintă suspectului, inculpatului sau persoanei condamnate o informare scrisă cu privire la drepturile acesteia pe parcursul procesului penal sau al procedurii de executare a mandatului european de arestare. Informarea se va face în limba română, în limba maternă sau într-o limbă pe care acesta o înțelege, după caz.
Modelul în limba română al formularului care va cuprinde informarea prevăzută la alin. (1) va fi stabilit prin ordin comun al ministrului justiției, ministrului afacerilor interne, președintelui Înaltei Curți de Casație și Justiție și procurorului general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 219

Luarea măsurii arestului la domiciliu de către judecătorul de drepturi și libertăți
(1)

Judecătorul de drepturi și libertăți de la instanța căreia i-ar reveni competența să judece cauza în primă instanță sau de la instanța corespunzătoare în grad acesteia în a cărei circumscripție se află locul unde s-a constatat săvârșirea infracțiunii ori sediul parchetului din care face parte procurorul care efectuează sau supraveghează urmărirea penală poate dispune, la propunerea motivată a procurorului, arestul la domiciliu al inculpatului.
(2)

Procurorul înaintează judecătorului de drepturi și libertăți propunerea prevăzută la
alin. (1)
 împreună cu dosarul cauzei.
(3)

Judecătorul de drepturi și libertăți, sesizat conform
alin. (1)
, fixează termen de soluționare în camera de consiliu în termen de 24 de ore de la înregistrarea propunerii și dispune citarea inculpatului.
(4)

Neprezentarea inculpatului nu împiedică judecătorul de drepturi și libertăți să soluționeze propunerea înaintată de procuror.
(5)

Judecătorul de drepturi și libertăți îl audiază pe inculpat atunci când acesta este prezent.
(6)

Asistența juridică a inculpatului și participarea procurorului sunt obligatorii.
(7)

Judecătorul de drepturi și libertăți admite sau respinge propunerea procurorului prin încheiere motivată.
(8)

Dosarul cauzei se restituie organului de urmărire penală, în termen de 24 de ore de la expirarea termenului de formulare a contestației.
(9)

Judecătorul de drepturi și libertăți care respinge propunerea de luare a măsurii arestului la domiciliu față de inculpat poate dispune, prin aceeași încheiere, luarea uneia dintre măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)
 și
c)
, dacă sunt întrunite condițiile prevăzute de lege.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (9) al art. 219 a fost modificat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 220

Luarea măsurii arestului la domiciliu de către judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată
(1)

Judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată în fața căreia se află cauza poate dispune, prin încheiere, arestul la domiciliu al inculpatului, la cererea motivată a procurorului sau din oficiu.

 Notă
...

Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 22 din 17 ianuarie 2017
art. 220 alin. (1) din Codul de procedură penală
, constatându-se că, soluția legislativă care permite luarea măsurii arestului la domiciliu, în condițiile în care anterior inculpatul a fost arestat preventiv sau la domiciliu în aceeași cauză, în lipsa unor temeiuri noi care fac necesară privarea sa de libertate este neconstituțională.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI, republicată
Prin urmare, în intervalul 3 martie 2017-17 aprilie 2017, dispozițiile invocate mai sus, în măsura în care permit luarea măsurii arestului la domiciliu, în condițiile în care anterior inculpatul a fost arestat preventiv sau la domiciliu în aceeași cauză, în lipsa unor temeiuri noi care fac necesară privarea sa de libertate, au fost suspendate de drept, încetându-și efectele juridice în data de 18 aprilie 2017, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor atacate.
(2)

Judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată, sesizată conform
alin. (1)
, dispune citarea inculpatului. Audierea inculpatului este obligatorie dacă acesta se prezintă la termenul fixat.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 220 a fost modificat de

 )

(3)

Asistența juridică a inculpatului și participarea procurorului sunt obligatorii.
(4)

Dispozițiile
art. 219 alin. (4)
,
(7)
 și
(9)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (4) al art. 220 a fost introdus de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 221

Conținutul măsurii arestului la domiciliu
(1)

Măsura arestului la domiciliu constă în obligația impusă inculpatului, pe o perioadă determinată, de a nu părăsi imobilul unde locuiește, fără permisiunea organului judiciar care a dispus măsura sau în fața căruia se află cauza și de a se supune unor restricții stabilite de acesta.
(2)

Pe durata arestului la domiciliu, inculpatul are următoarele obligații:
a)

să se prezinte în fața organului de urmărire penală, a judecătorului de drepturi și libertăți, a judecătorului de cameră preliminară sau a instanței de judecată ori de câte ori este chemat;
 ...
b)

să nu comunice cu persoana vătămată sau membrii de familie ai acesteia, cu alți participanți la comiterea infracțiunii, cu martorii ori experții, precum și cu alte persoane stabilite de organul judiciar.

 (la 01-02-2014,
 Lit. b) a alin. (2) al art. 221 a fost modificată de

 )

 ...
(3)

Judecătorul de drepturi și libertăți, judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată poate dispune ca pe durata arestului la domiciliu inculpatul să poarte permanent un dispozitiv electronic de supraveghere și/sau să respecte una sau mai multe dintre obligațiile prevăzute la
art. 215 alin. (2) lit. d)-k)
. Prevederile
art. 215 alin. (8)
,
(8^1)
 și
(9)
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 21-05-2021,
 Alineatul (3) din Articolul 221 , Sectiunea a 5-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(4)

În cuprinsul încheierii prin care se dispune măsura sunt prevăzute în mod expres obligațiile pe care inculpatul trebuie să le respecte și i se atrage atenția că, în caz de încălcare cu rea-credință a măsurii sau a obligațiilor care îi revin, măsura arestului la domiciliu poate fi înlocuită cu măsura arestării preventive.
(5)

Pe durata măsurii, inculpatul poate părăsi imobilul prevăzut la
alin. (1)
 pentru prezentarea în fața organelor judiciare, la chemarea acestora.
(6)

La cererea scrisă și motivată a inculpatului, judecătorul de drepturi și libertăți, judecătorul de cameră preliminară sau instanța de judecată, prin încheiere, îi poate permite acestuia părăsirea imobilului pentru prezentarea la locul de muncă, la cursuri de învățământ sau de pregătire profesională ori la alte activități similare sau pentru procurarea mijloacelor esențiale de existență, precum și în alte situații temeinic justificate, pentru o perioadă determinată de timp, dacă acest lucru este necesar pentru realizarea unor drepturi ori interese legitime ale inculpatului.
(6^1)

În situația prevăzută la
alin. (6)
, în încheiere se va indica în mod expres perioada de timp, precum și, după caz, locul de muncă, instituția de învățământ, unitatea sanitară sau alt loc în care s-a aprobat deplasarea inculpatului.

 (la 21-05-2021,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 22

1 din Sectiunea a 5-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost completat de

 )

(7)

În cazuri urgente, pentru motive întemeiate, inculpatul poate părăsi imobilul, fără permisiunea judecătorului de drepturi și libertăți, a judecătorului de cameră preliminară sau a instanței de judecată, pe durata de timp strict necesară, informând imediat despre aceasta instituția, organul sau autoritatea desemnată cu supravegherea sa și organul judiciar care a luat măsura arestului la domiciliu ori în fața căruia se află cauza.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (7) al art. 221 a fost modificat de

 )

(8)

Copia încheierii judecătorului de drepturi și libertăți, a judecătorului de cameră preliminară sau a instanței de judecată prin care s-a luat măsura arestului la domiciliu se comunică, de îndată, inculpatului și instituției, organului sau autorității desemnate cu supravegherea sa, organului de poliție în a cărei circumscripție locuiește acesta, serviciului public comunitar de evidență a persoanelor și organelor de frontieră.
(9)

Instituția, organul sau autoritatea desemnate de organul judiciar care a dispus arestul la domiciliu verifică periodic respectarea măsurii și a obligațiilor de către inculpat, iar în cazul în care constată încălcări ale acestora, sesizează de îndată procurorul, în cursul urmăririi penale, judecătorul de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau instanța de judecată, în cursul judecății.
(10)

Pentru supravegherea respectării măsurii arestului la domiciliu sau a obligațiilor impuse inculpatului pe durata acesteia, organul de poliție poate pătrunde în imobilul unde se execută măsura, fără învoirea inculpatului sau a persoanelor care locuiesc împreună cu acesta.
(11)

În cazul în care inculpatul încalcă cu rea-credință măsura arestului la domiciliu sau obligațiile care îi revin ori există suspiciunea rezonabilă că a săvârșit cu intenție o nouă infracțiune pentru care s-a dispus punerea în mișcare a acțiunii penale împotriva sa, judecătorul de drepturi și libertăți, judecătorul de cameră preliminară ori instanța de judecată, la cererea motivată a procurorului sau din oficiu, poate dispune înlocuirea arestului la domiciliu cu măsura arestării preventive, în condițiile prevăzute de lege.
(12)

 Atunci când, cu rea-credință, inculpatul încalcă obligația de a nu părăsi imobilul ori nu respectă itinerarul sau condițiile de deplasare, stabilite potrivit legii, organul de supraveghere are dreptul de a-l prinde pe inculpat și de a-l prezenta de îndată procurorului, în cursul urmăririi penale, judecătorului de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau instanței de judecată, în cursul judecății, pentru a proceda potrivit
alin. (11)
.

 (la 21-05-2021,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 22

1 din Sectiunea a 5-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost completat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 222

Durata arestului la domiciliu
(1)

În cursul urmăririi penale, arestul la domiciliu poate fi luat pe o durată de cel mult 30 de zile.
(2)

Arestul la domiciliu poate fi prelungit în cursul urmăririi penale, numai în caz de necesitate, dacă se mențin temeiurile care au determinat luarea măsurii sau au apărut temeiuri noi, fiecare prelungire neputând să depășească 30 de zile.
(3)

În cazul prevăzut la
alin. (2)
, prelungirea arestului la domiciliu poate fi dispusă de către judecătorul de drepturi și libertăți de la instanța căreia i-ar reveni competența să judece cauza în primă instanță sau de la instanța corespunzătoare în grad acesteia în a cărei circumscripție se află locul unde s-a constatat săvârșirea infracțiunii ori sediul parchetului din care face parte procurorul care efectuează sau supraveghează urmărirea penală.
(4)

Judecătorul de drepturi și libertăți este sesizat în vederea prelungirii măsurii de către procuror, prin propunere motivată, însoțită de dosarul cauzei, cu cel puțin 5 zile înainte de expirarea duratei acesteia.

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 3/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 239 din 18 martie 2025:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 207 alin. (1)
,
art. 222 alin. (4)
 și
art. 235 alin. (1) din Codul de procedură penală
, stabilește că nu se consideră în termen sesizarea cu rechizitoriul prin care s-a dispus trimiterea în judecată a inculpatului față de care s-a dispus o măsură preventivă sau cu propunerea de prelungire a duratei măsurii arestării preventive ori a arestului la domiciliu, formulată în ultima zi a termenului, calculat potrivit
art. 269 alin. (1)
,
(2)
 și
(4) din Codul de procedură penală
.
(5)

Judecătorul de drepturi și libertăți, sesizat potrivit
alin. (4)
, fixează termen de soluționare a propunerii procurorului, în camera de consiliu, mai înainte de expirarea duratei arestului la domiciliu și dispune citarea inculpatului.
(6)

Participarea procurorului este obligatorie.
(7)

Judecătorul de drepturi și libertăți admite sau respinge propunerea procurorului prin încheiere motivată.
(8)

Dosarul cauzei se restituie organului de urmărire penală în termen de 24 de ore de la expirarea termenului de formulare a contestației.
(9)

Durata maximă a măsurii arestului la domiciliu, în cursul urmăririi penale, este de 180 de zile.
(10)

Durata privării de libertate dispusă prin măsura arestului la domiciliu se ia în considerare pentru calculul duratei maxime a măsurii arestării preventive a inculpatului în cursul urmăririi penale.

 (la 05-06-2016,
 Alin. (10) al art. 222 a fost modificat de

 )

(11)

Dispozițiile
art. 219 alin. (4)-(6)
 se aplică în mod corespunzător.
(12)

În procedura de cameră preliminară și în cursul judecății, măsura arestului la domiciliu poate fi dispusă pe o perioadă de cel mult 30 de zile. Dispozițiile
art. 239
 se aplică în mod corespunzător.

 (la 30-06-2015,
 Art. 222 a fost modificat de

 )

 +

Secțiunea a 6-a
 Arestarea preventivă


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 223

Condițiile și cazurile de aplicare a măsurii arestării preventive
(1)

Măsura arestării preventive poate fi luată de către judecătorul de drepturi și libertăți, în cursul urmăririi penale, de către judecătorul de cameră preliminară, în procedura de cameră preliminară, sau de către instanța de judecată în fața căreia se află cauza, în cursul judecății, numai dacă din probe rezultă suspiciunea rezonabilă că inculpatul a săvârșit o infracțiune și există una dintre următoarele situații:
a)

inculpatul a fugit ori s-a ascuns, în scopul de a se sustrage de la urmărirea penală sau de la judecată, ori a făcut pregătiri de orice natură pentru astfel de acte;
 ...
b)

inculpatul încearcă să influențeze un alt participant la comiterea infracțiunii, un martor ori un expert sau să distrugă, să altereze, să ascundă ori să sustragă mijloace materiale de probă sau să determine o altă persoană să aibă un astfel de comportament;
 ...
c)

inculpatul exercită presiuni asupra persoanei vătămate sau încearcă să realizeze o înțelegere frauduloasă cu aceasta;
 ...
d)

există suspiciunea rezonabilă că, după punerea în mișcare a acțiunii penale împotriva sa, inculpatul a săvârșit cu intenție o nouă infracțiune sau pregătește săvârșirea unei noi infracțiuni.
 ...

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 22/2023
, publicată în Monitorul Oficial nr. 78 din 29 ianuarie 2024:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 223 alin. (1) lit. d) din Codul de procedură penală
, în situația în care față de inculpat este pusă în mișcare acțiunea penală pentru săvârșirea unei infracțiuni pentru care este cercetat în stare de libertate (primul dosar), iar ulterior există suspiciunea rezonabilă că inculpatul a săvârșit cu intenție o nouă infracțiune (al doilea dosar) sau pregătește săvârșirea unei noi infracțiuni, măsura arestării preventive în baza
art. 223 alin. (1) lit. d) din Codul de procedură penală
 se poate dispune doar în primul dosar.
(2)

 Măsura arestării preventive a inculpatului poate fi luată și dacă, din probe, rezultă suspiciunea rezonabilă că acesta a săvârșit o infracțiune intenționată contra vieții, o infracțiune prin care s-a cauzat vătămarea corporală sau moartea unei persoane, o infracțiune contra securității naționale prevăzută de
Codul penal
 și alte legi speciale, o infracțiune de trafic de droguri, o infracțiune la regimul privind substanțele dopante, de efectuare de operațiuni ilegale cu precursori sau cu alte produse susceptibile de a avea efecte psihoactive, o infracțiune privind nerespectarea regimului armelor, munițiilor, materialelor nucleare, al materiilor explozive și al precursorilor de explozivi restricționați, trafic și exploatarea persoanelor vulnerabile, acte de terorism, spălare a banilor, falsificare de monede, timbre sau de alte valori, șantaj, viol, lipsire de libertate în mod ilegal, evaziune fiscală, ultraj, ultraj judiciar, o infracțiune de corupție, o infracțiune săvârșită prin sisteme informatice sau mijloace de comunicare electronică sau o altă infracțiune pentru care legea prevede pedeapsa închisorii de 5 ani ori mai mare și, pe baza evaluării gravității faptei, a modului și a circumstanțelor de comitere a acesteia, a anturajului și a mediului din care acesta provine, a antecedentelor penale și a altor împrejurări privitoare la persoana acestuia, se constată că privarea sa de libertate este necesară pentru înlăturarea unei stări de pericol pentru ordinea publică.

 (la 27-08-2021,
 Alineatul (2) din Articolul 223 , Sectiunea a 6-a , Capitolul I , Titlul V , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(3)

 Față de inculpatul care, în aceeași cauză, în cursul urmăririi penale, al procedurii de cameră preliminară sau al judecății, a mai fost arestat preventiv sau față de care s-a dispus anterior arestul la domiciliu, se poate dispune măsura arestării preventive numai dacă au intervenit temeiuri noi care fac necesară privarea sa de libertate.

 (la 09-07-2023,


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 223

, Sectiunea a 6-a, Capitolul I, Titlul V, Partea GENERALĂ a fost completat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 224

Propunerea de arestare preventivă a inculpatului în cursul urmăririi penale
(1)

Procurorul, dacă apreciază că sunt întrunite condițiile prevăzute de lege, întocmește o propunere motivată de luare a măsurii arestării preventive față de inculpat, cu indicarea temeiului de drept.
(2)

Propunerea prevăzută la
alin. (1)
, împreună cu dosarul cauzei, se prezintă judecătorului de drepturi și libertăți de la instanța căreia i-ar reveni competența să judece cauza în primă instanță sau de la instanța corespunzătoare în grad acesteia în a cărei circumscripție se află locul de reținere, locul unde s-a constatat săvârșirea infracțiunii ori sediul parchetului din care face parte procurorul care a întocmit propunerea.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 225

Soluționarea propunerii de arestare preventivă în cursul urmăririi penale
(1)

Judecătorul de drepturi și libertăți sesizat conform
art. 224 alin. (2)
 stabilește termenul de soluționare a propunerii de arestare preventivă, fixând data și ora la care soluționarea va avea loc.
(2)

În cazul inculpatului aflat în stare de reținere, termenul de soluționare a propunerii de arestare preventivă trebuie fixat înainte de expirarea duratei reținerii. Ziua și ora se comunică procurorului, care are obligația de a asigura prezența inculpatului în fața judecătorului de drepturi și libertăți. De asemenea, ziua și ora se aduc la cunoștința avocatului inculpatului, căruia, la cerere, i se pune la dispoziție dosarul cauzei pentru studiu.
(3)

Inculpatul aflat în stare de libertate se citează pentru termenul fixat. Termenul se aduce la cunoștința procurorului și avocatului inculpatului, acestuia din urmă acordându-i-se, la cerere, posibilitatea de a studia dosarul cauzei.
(4)

Soluționarea propunerii de arestare preventivă se face numai în prezența inculpatului, în afară de cazul când acesta lipsește nejustificat, este dispărut, se sustrage ori din cauza stării sănătății, din cauză de forță majoră sau stare de necesitate nu se prezintă sau nu poate fi adus în fața judecătorului.
(5)

În toate cazurile, este obligatorie asistența juridică a inculpatului de către un avocat, ales sau numit din oficiu.
(6)

Participarea procurorului este obligatorie.
(7)

Judecătorul de drepturi și libertăți îl audiază pe inculpatul prezent despre fapta de care este acuzat și despre motivele pe care se întemeiază propunerea de arestare preventivă formulată de procuror.
(8)

Înainte de a proceda la ascultarea inculpatului, judecătorul de drepturi și libertăți îi aduce la cunoștință infracțiunea de care este acuzat și dreptul de a nu face nicio declarație, atrăgându-i atenția că ceea ce declară poate fi folosit împotriva sa.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 226

Admiterea propunerii de arestare preventivă în cursul urmăririi penale
(1)

Judecătorul de drepturi și libertăți, dacă apreciază că sunt întrunite condițiile prevăzute de lege, admite propunerea procurorului și dispune arestarea preventivă a inculpatului, prin încheiere motivată.
(2)

Arestarea preventivă a inculpatului poate fi dispusă pentru cel mult 30 de zile. Durata reținerii nu se deduce din durata arestării preventive.
(3)

După luarea măsurii, inculpatului i se aduc la cunoștință, de îndată, în limba pe care o înțelege, motivele pentru care s-a dispus arestarea preventivă.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 227

Respingerea propunerii de arestare preventivă în cursul urmăririi penale
(1)

Judecătorul de drepturi și libertăți, dacă apreciază că nu sunt întrunite condițiile prevăzute de lege pentru arestarea preventivă a inculpatului, respinge, prin încheiere motivată, propunerea procurorului, dispunând punerea în libertate a inculpatului reținut.
(2)

Dacă sunt întrunite condițiile prevăzute de lege, judecătorul de drepturi și libertăți poate dispune aplicarea uneia dintre măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)-d)
.
(3)

Abrogat.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (3) al art. 227 a fost abrogat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 228

Încunoștințarea despre arestarea preventivă și locul de deținere a inculpatului arestat preventiv
(1)

Abrogat.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (1) al art. 228 a fost abrogat de

 )

(2)

Persoanei față de care s-a dispus măsura arestării preventive i se comunică, sub semnătură, în scris, drepturile prevăzute la
art. 83
, dreptul prevăzut la
art. 210 alin. (1)
 și
(2)
, precum și dreptul de acces la asistență medicală de urgență, dreptul de a contesta măsura și dreptul de a solicita revocarea sau înlocuirea arestării cu o altă măsură preventivă, iar în cazul în care nu poate ori refuză să semneze, se va încheia un proces-verbal*).

 Notă
...

*) Conform
art. IV din
art. 209 alin. (17)
,
art. 218 alin. (4)
, respectiv
art. 228 alin. (2) din Codul de procedură penală
, precum și a titlului III "Dispoziții privind cooperarea cu statele membre ale Uniunii Europene în aplicarea Deciziei-cadru 2002/584/JAI a Consiliului Uniunii Europene din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre" din
Legea nr. 302/2004
 privind cooperarea judiciară internațională în materie penală, republicată, cu modificările și completările ulterioare, organele judiciare prezintă suspectului, inculpatului sau persoanei condamnate o informare scrisă cu privire la drepturile acesteia pe parcursul procesului penal sau al procedurii de executare a mandatului european de arestare. Informarea se va face în limba română, în limba maternă sau într-o limbă pe care acesta o înțelege, după caz.
Modelul în limba română al formularului care va cuprinde informarea prevăzută la alin. (1) va fi stabilit prin ordin comun al ministrului justiției, ministrului afacerilor interne, președintelui Înaltei Curți de Casație și Justiție și procurorului general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție.
(3)

Imediat după luarea măsurii arestării preventive, judecătorul de drepturi și libertăți de la prima instanță sau de la instanța ierarhic superioară, care a dispus măsura, încunoștințează despre aceasta un membru al familiei inculpatului ori o altă persoană desemnată de acesta. Dispozițiile
art. 210 alin. (2)
 se aplică în mod corespunzător. Efectuarea încunoștințării se consemnează într-un proces-verbal.
(4)

Îndată după introducerea sa într-un loc de deținere, inculpatul are dreptul de a încunoștința personal sau de a solicita administrației locului respectiv să încunoștințeze persoanele prevăzute la
alin. (3)
 despre locul unde este deținut.
(5)

Dispozițiile
alin. (4)
 se aplică în mod corespunzător și în cazul schimbării ulterioare a locului de deținere, imediat după producerea schimbării.
(6)

Administrația locului de deținere are obligația de a aduce la cunoștința inculpatului arestat preventiv dispozițiile
alin. (2)-(5)
, precum și de a consemna într-un proces-verbal modul în care s-a realizat încunoștințarea.
(7)

Inculpatului arestat preventiv nu i se poate refuza exercitarea dreptului de a face personal încunoștințarea decât pentru motive temeinice, care se consemnează în procesul-verbal întocmit potrivit
alin. (6)
.

 (la 01-02-2014,
 Art. 228 a fost modificat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 229

Luarea măsurilor de ocrotire în caz de arestare preventivă în cursul urmăririi penale
(1)

Când măsura arestării preventive a fost luată față de un inculpat în a cărui ocrotire se află un minor, o persoană pusă sub interdicție, o persoană căreia i s-a instituit tutela sau curatela ori o persoană care, datorită vârstei, bolii sau altei cauze, are nevoie de ajutor, autoritatea competentă este încunoștințată, de îndată, în vederea luării măsurilor legale de ocrotire pentru persoana respectivă.
(2)

Obligația de încunoștințare revine judecătorului de drepturi și libertăți de la prima instanță sau de la instanța ierarhic superioară, care a luat măsura arestării preventive, modul de îndeplinire a acestei obligații fiind consemnat într-un proces-verbal.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 230

Mandatul de arestare preventivă
(1)

În baza încheierii prin care s-a dispus arestarea preventivă a inculpatului, judecătorul de drepturi și libertăți de la prima instanță sau, după caz, de la instanța ierarhic superioară emite de îndată mandatul de arestare preventivă.
(2)

Dacă, prin aceeași încheiere, s-a dispus arestarea preventivă a mai multor inculpați, se emite câte un mandat pentru fiecare dintre ei.
(3)

În mandatul de arestare preventivă se arată:
a)

instanța din care face parte judecătorul de drepturi și libertăți care a dispus luarea măsurii arestării preventive;
 ...
b)

data emiterii mandatului;
 ...
c)

numele, prenumele și calitatea judecătorului de drepturi și libertăți care a emis mandatul;
 ...
d)

datele de identitate ale inculpatului;
 ...
e)

durata pentru care s-a dispus arestarea preventivă a inculpatului, cu menționarea datei la care încetează;
 ...
f)

arătarea faptei de care este acuzat inculpatul, cu indicarea datei și locului comiterii acesteia, încadrarea juridică, infracțiunea și pedeapsa prevăzută de lege;
 ...
g)

temeiurile concrete care au determinat arestarea preventivă;
 ...
h)

ordinul de a fi arestat inculpatul;
 ...
i)

indicarea locului unde va fi deținut inculpatul arestat preventiv;
 ...
j)

semnătura judecătorului de drepturi și libertăți;
 ...
k)

semnătura inculpatului prezent. În cazul în care acesta refuză să semneze, se va face mențiune corespunzătoare în mandat.
 ...
(4)

Când mandatul de arestare a fost emis după ascultarea inculpatului, judecătorul care a emis mandatul înmânează un exemplar al mandatului persoanei arestate și organului de poliție.
(4^1)

Mandatul de arestare poate fi transmis organelor de poliție și prin fax, poștă electronică sau prin orice mijloc în măsură să producă un document scris în condiții care să permită autorităților destinatare să îi stabilească autenticitatea.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (4^1) al art. 230 a fost introdus de

 )

(5)

Dacă persoana vătămată a solicitat înștiințarea sa cu privire la eliberarea în orice mod sau evadarea persoanei arestate, judecătorul care a emis mandatul consemnează aceasta într-un proces-verbal, pe care îl predă organului de poliție.

 (la 23-05-2016,
 Alin. (5) al art. 230 a fost modificat de

 )

(6)

Organul de poliție predă exemplarul original al mandatului de arestare preventivă și procesul-verbal prevăzut la
alin. (5)
 administrației locului de deținere.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 231

Executarea mandatului de arestare preventivă emis în lipsa inculpatului
(1)

Când măsura arestării preventive a fost dispusă în lipsa inculpatului, două exemplare originale ale mandatului emis se înaintează organului de poliție de la domiciliul sau reședința inculpatului în vederea executării. În cazul în care inculpatul nu are domiciliul sau reședința în România, exemplarele se înaintează organului de poliție în raza teritorială a căruia se află instanța de judecată.
(2)

Mandatul de arestare poate fi transmis organului de poliție și prin fax, poștă electronică sau prin orice mijloc în măsură să producă un document scris în condiții care să permită autorităților destinatare să îi stabilească autenticitatea.
(3)

În situația în care mandatul de arestare conține erori materiale, dar permite identificarea persoanei și stabilirea măsurii dispuse în raport cu datele de identificare ale persoanei existente în evidențele organelor de poliție și hotărârea instanței de judecată, organul de poliție execută măsura, solicitând în același timp instanței de judecată îndreptarea erorilor materiale sesizate.
(4)

Organul de poliție procedează la arestarea persoanei arătate în mandat, căreia îi predă un exemplar al acestuia, într-una din formele prevăzute la
alin. (1)
 sau
(2)
, după care o conduce în cel mult 24 de ore la judecătorul de drepturi și libertăți care a dispus măsura arestării preventive sau, după caz, la judecătorul de cameră preliminară ori completul la care se află spre soluționare dosarul cauzei.
(5)

În vederea executării mandatului de arestare preventivă, organul de poliție poate pătrunde în domiciliul sau reședința oricărei persoane fizice, fără învoirea acesteia, precum și în sediul oricărei persoane juridice, fără învoirea reprezentantului legal al acesteia, dacă există indicii temeinice din care să rezulte bănuiala rezonabilă că persoana din mandat se află în domiciliul sau reședința respectivă.
(6)

În cazul în care arestarea preventivă a inculpatului a fost dispusă în lipsă din cauza stării sănătății, din cauză de forță majoră sau stare de necesitate, inculpatul este prezentat, la încetarea acestor motive, judecătorului de drepturi și libertăți care a luat măsura ori, după caz, judecătorului de cameră preliminară sau completului la care se află spre soluționare dosarul cauzei.
(7)

Judecătorul de drepturi și libertăți procedează la audierea inculpatului conform
art. 225 alin. (7)
 și
(8)
, în prezența avocatului acestuia, și, evaluând declarația inculpatului în contextul probelor administrate și al motivelor avute în vedere la luarea măsurii, dispune prin încheiere, după audierea concluziilor procurorului, confirmarea arestării preventive și a executării mandatului ori, după caz, în condițiile prevăzute de lege, revocarea arestării preventive sau înlocuirea acesteia cu una dintre măsurile preventive prevăzute la
art. 202 alin. (4) lit. b)-d)
 și punerea în libertate a inculpatului, dacă nu este arestat în altă cauză.

 (la 01-02-2014,
 Art. 231 a fost modificat de

 )


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 232

Negăsirea persoanei prevăzute în mandatul de arestare preventivă
Când persoana menționată în mandatul de arestare preventivă nu a fost găsită, organul de poliție însărcinat cu executarea mandatului încheie un proces-verbal prin care constată aceasta și înștiințează judecătorul de drepturi și libertăți care a dispus măsura arestării preventive, precum și organele competente pentru darea în urmărire și în consemn la punctele de trecere a frontierei.


COD PR PENALA (A) 21/09/2016
Articolul 233

Durata arestării preventive a inculpatului în cursul urmăririi penale
(1)

În cursul urmăririi penale, durata arestării preventive a inculpatului nu poate depăși 30 de zile, în afară de cazul când este prelungită în condițiile legii.
(2)

Termenul prevăzut la
alin. (1)
 curge de la data punerii în executare a măsurii față de inculpatul arestat preventiv.
(3)

Când o cauză este trecută pentru continuarea urmăririi penale de la un organ de urmărire la altul, arestarea preventivă dispusă sau prelungită anterior rămâne valabilă. Durata arestării preventive se calculează potrivit dispozițiilor
alin. (1)
 și
(2)
.