CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 164

, Capitolul II , Titlul IV a fost modificat de

 )

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 138/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 599 din 27 iunie 2025.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 164^1

În elaborarea documentelor standard, formularelor și modelelor-cadru, ghidurilor, manualelor și a altor instrumente operaționale, Agenția Națională pentru Achiziții Publice va avea în vedere, pentru asigurarea respectării de către operatorii economici a obligațiilor aplicabile în domeniul relațiilor de muncă, atât prin documente de calificare, cât și în executarea contractului și în aplicarea prevederilor
art. 51
 și
55 din Legea nr. 98/2016
 privind achizițiile publice, cu modificările și completările ulterioare, și ale
art. 38 din Legea nr. 100/2016
 privind concesiunile de lucrări și concesiunile de servicii, cu modificările și completările ulterioare, principiul promovării negocierilor colective și respectarea de către operatorii economici a prevederilor
Legii nr. 367/2022
 privind dialogul social, cu modificările și completările ulterioare.

 (la 17-11-2024,
 Capitolul II , Titlul IV a fost completat de

 )


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 165

Pentru salariații cărora angajatorul, conform contractului colectiv sau individual de muncă, le asigură hrană, cazare sau alte facilități, suma în bani cuvenită pentru munca prestată nu poate fi mai mică decât salariul minim brut pe țară prevăzut de lege.

 +

Capitolul III
 Plata salariului


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 166

(1)

Salariul se plătește în bani cel puțin o dată pe lună, la data stabilită în contractul individual de muncă, în contractul colectiv de muncă aplicabil sau în regulamentul intern, după caz.
(2)

Plata salariului se poate efectua prin virament într-un cont bancar.
(3)

Plata în natură a unei părți din salariu, în condițiile stabilite la
art. 165
, este posibilă numai dacă este prevăzută expres în contractul colectiv de muncă aplicabil sau în contractul individual de muncă.
(4)

Întârzierea nejustificată a plății salariului sau neplata acestuia poate determina obligarea angajatorului la plata de daune-interese pentru repararea prejudiciului produs salariatului.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 289/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 876 din 24 septembrie 2025.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 167

(1)

Salariul se plătește direct titularului sau persoanei împuternicite de acesta.
(2)

În caz de deces al salariatului, drepturile salariale datorate până la data decesului sunt plătite, în ordine, soțului supraviețuitor, copiilor majori ai defunctului sau părinților acestuia. Dacă nu există niciuna dintre aceste categorii de persoane, drepturile salariale sunt plătite altor moștenitori, în condițiile dreptului comun.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 168

(1)

Plata salariului se dovedește prin semnarea statelor de plată, precum și prin orice alte documente justificative care demonstrează efectuarea plății către salariatul îndreptățit.
(2)

Statele de plată, precum și celelalte documente justificative se păstrează și se arhivează de către angajator în aceleași condiții și termene ca în cazul actelor contabile, conform legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 169

(1)

Nicio reținere din salariu nu poate fi operată, în afara cazurilor și condițiilor prevăzute de lege.
(2)

Reținerile cu titlu de daune cauzate angajatorului nu pot fi efectuate decât dacă datoria salariatului este scadentă, lichidă și exigibilă și a fost constatată ca atare printr-o hotărâre judecătorească definitivă și irevocabilă.
(3)

În cazul pluralității de creditori ai salariatului va fi respectată următoarea ordine:
a)

obligațiile de întreținere, conform Codului familiei;
 ...
b)

contribuțiile și impozitele datorate către stat;
 ...
c)

daunele cauzate proprietății publice prin fapte ilicite;
 ...
d)

acoperirea altor datorii.
 ...
(4)

Reținerile din salariu cumulate nu pot depăși în fiecare lună jumătate din salariul net.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 170

Acceptarea fără rezerve a unei părți din drepturile salariale sau semnarea actelor de plată în astfel de situații nu poate avea semnificația unei renunțări din partea salariatului la drepturile salariale ce i se cuvin în integralitatea lor, potrivit dispozițiilor legale sau contractuale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 171

(1)

Dreptul la acțiune cu privire la drepturile salariale, precum și cu privire la daunele rezultate din neexecutarea în totalitate sau în parte a obligațiilor privind plata salariilor se prescrie în termen de 3 ani de la data la care drepturile respective erau datorate.
(2)

Termenul de prescripție prevăzut la
alin. (1)
 este întrerupt în cazul în care intervine o recunoaștere din partea debitorului cu privire la drepturile salariale sau derivând din plata salariului.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 215/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 677 din 18 iulie 2025:
În interpretarea și aplicarea dispozițiilor
art. 6 lit. a)
,
b)
 și
c) din Legea-cadru nr. 153/2017
 privind salarizarea personalului plătit din fonduri publice raportat la
art. 2.517 din Codul civil
 și
art. 171 din Codul muncii
 referitoare la termenul legal general de prescripție, stabilește că:
Nu se poate constata încălcarea principiului nediscriminării prin stabilirea dreptului la plata drepturilor salariale pentru o parte a aceleiași familii ocupaționale, cu constatarea împlinirii termenului general de prescripție pentru o altă parte a aceleiași familii ocupaționale.
Decizie de respingere:
HP nr. 203/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 685 din 22 iulie 2025.
Decizie de respingere:
HP nr. 421/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 60 din 26 ianuarie 2026.

 +

Capitolul IV
 Fondul de garantare pentru plata creanțelor salariale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 172

Constituirea și utilizarea fondului de garantare pentru plata creanțelor salariale se vor reglementa prin lege specială.

 +

Capitolul V
 Protecția drepturilor salariaților în cazul transferului întreprinderii, al unității sau al unor părți ale acesteia


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 173

(1)

Salariații beneficiază de protecția drepturilor lor în cazul în care se produce un transfer al întreprinderii, al unității sau al unor părți ale acesteia către un alt angajator, potrivit legii.
(2)

Drepturile și obligațiile cedentului, care decurg dintr-un contract sau raport de muncă existent la data transferului, vor fi transferate integral cesionarului.
(3)

Transferul întreprinderii, al unității sau al unor părți ale acesteia nu poate constitui motiv de concediere individuală sau colectivă a salariaților de către cedent ori de către cesionar.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 174

Cedentul și cesionarul au obligația de a informa și de a consulta, anterior transferului, sindicatul sau, după caz, reprezentanții salariaților cu privire la implicațiile juridice, economice și sociale asupra salariaților, decurgând din transferul dreptului de proprietate.

 +

Titlul V
 Sănătatea și securitatea în muncă

 +

Capitolul I
 Reguli generale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 175

(1)

Angajatorul are obligația să asigure securitatea și sănătatea salariaților în toate aspectele legate de muncă.
(2)

Dacă un angajator apelează la persoane sau servicii exterioare, aceasta nu îl exonerează de răspundere în acest domeniu.
(3)

Obligațiile salariaților în domeniul securității și sănătății în muncă nu pot aduce atingere responsabilității angajatorului.
(4)

Măsurile privind securitatea și sănătatea în muncă nu pot să determine, în niciun caz, obligații financiare pentru salariați.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 176

(1)

Dispozițiile prezentului titlu se completează cu dispozițiile legii speciale, ale contractelor colective de muncă aplicabile, precum și cu normele și normativele de protecție a muncii.
(2)

Normele și normativele de protecție a muncii pot stabili:
a)

măsuri generale de protecție a muncii pentru prevenirea accidentelor de muncă și a bolilor profesionale, aplicabile tuturor angajatorilor;
 ...
b)

măsuri de protecție a muncii, specifice pentru anumite profesii sau anumite activități;
 ...
c)

măsuri de protecție specifice, aplicabile anumitor categorii de personal;
 ...
d)

dispoziții referitoare la organizarea și funcționarea unor organisme speciale de asigurare a securității și sănătății în muncă.
 ...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 177

(1)

În cadrul propriilor responsabilități angajatorul va lua măsurile necesare pentru protejarea securității și sănătății salariaților, inclusiv pentru activitățile de prevenire a riscurilor profesionale, de informare și pregătire, precum și pentru punerea în aplicare a organizării protecției muncii și mijloacelor necesare acesteia.
(2)

La adoptarea și punerea în aplicare a măsurilor prevăzute la
alin. (1)
 se va ține seama de următoarele principii generale de prevenire:
a)

evitarea riscurilor;
 ...
b)

evaluarea riscurilor care nu pot fi evitate;
 ...
c)

combaterea riscurilor la sursă;
 ...
d)

adaptarea muncii la om, în special în ceea ce privește proiectarea locurilor de muncă și alegerea echipamentelor și metodelor de muncă și de producție, în vederea atenuării, cu precădere, a muncii monotone și a muncii repetitive, precum și a reducerii efectelor acestora asupra sănătății;
 ...
e)

luarea în considerare a evoluției tehnicii;
 ...
f)

înlocuirea a ceea ce este periculos cu ceea ce nu este periculos sau cu ceea ce este mai puțin periculos;
 ...
g)

planificarea prevenirii;
 ...
h)

adoptarea măsurilor de protecție colectivă cu prioritate față de măsurile de protecție individuală;
 ...
i)

aducerea la cunoștința salariaților a instrucțiunilor corespunzătoare.
 ...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 178

(1)

Angajatorul răspunde de organizarea activității de asigurare a sănătății și securității în muncă.
(2)

În cuprinsul regulamentelor interne sunt prevăzute în mod obligatoriu reguli privind securitatea și sănătatea în muncă.
(3)

În elaborarea măsurilor de securitate și sănătate în muncă angajatorul se consultă cu sindicatul sau, după caz, cu reprezentanții salariaților, precum și cu comitetul de securitate și sănătate în muncă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 179

Angajatorul are obligația să asigure toți salariații pentru risc de accidente de muncă și boli profesionale, în condițiile legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 180

(1)

Angajatorul are obligația să organizeze instruirea angajaților săi în domeniul securității și sănătății în muncă.
(2)

Instruirea se realizează periodic, prin modalități specifice stabilite de comun acord de către angajator împreună cu comitetul de securitate și sănătate în muncă și cu sindicatul sau, după caz, cu reprezentanții salariaților.
(3)

Instruirea prevăzută la
alin. (2)
 se realizează obligatoriu în cazul noilor angajați, al celor care își schimbă locul de muncă sau felul muncii și al celor care își reiau activitatea după o întrerupere mai mare de 6 luni. În toate aceste cazuri instruirea se efectuează înainte de începerea efectivă a activității.
(4)

Instruirea este obligatorie și în situația în care intervin modificări ale legislației în domeniu.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 181

(1)

Locurile de muncă trebuie să fie organizate astfel încât să garanteze securitatea și sănătatea salariaților.
(2)

Angajatorul trebuie să organizeze controlul permanent al stării materialelor, utilajelor și substanțelor folosite în procesul muncii, în scopul asigurării sănătății și securității salariaților.
(3)

Angajatorul răspunde pentru asigurarea condițiilor de acordare a primului ajutor în caz de accidente de muncă, pentru crearea condițiilor de preîntâmpinare a incendiilor, precum și pentru evacuarea salariaților în situații speciale și în caz de pericol iminent.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 182

(1)

Pentru asigurarea securității și sănătății în muncă instituția abilitată prin lege poate dispune limitarea sau interzicerea fabricării, comercializării, importului ori utilizării cu orice titlu a substanțelor și preparatelor periculoase pentru salariați.
(2)

Inspectorul de muncă poate, cu avizul medicului de medicină a muncii, să impună angajatorului să solicite organismelor competente, contra cost, analize și expertize asupra unor produse, substanțe sau preparate considerate a fi periculoase, pentru a cunoaște compoziția acestora și efectele pe care le-ar putea produce asupra organismului uman.

 +

Capitolul II
 Comitetul de securitate și sănătate în muncă


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 183

(1)

La nivelul fiecărui angajator se constituie un comitet de securitate și sănătate în muncă, cu scopul de a asigura implicarea salariaților în elaborarea și aplicarea deciziilor în domeniul protecției muncii.
(2)

Comitetul de securitate și sănătate în muncă se constituie în cadrul persoanelor juridice din sectorul public, privat și cooperatist, inclusiv cu capital străin, care desfășoară activități pe teritoriul României.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 184

(1)

Comitetul de securitate și sănătate în muncă se organizează la angajatorii persoane juridice la care sunt încadrați cel puțin 50 de salariați.
(2)

În cazul în care condițiile de muncă sunt grele, vătămătoare sau periculoase, inspectorul de muncă poate cere înființarea acestor comitete și pentru angajatorii la care sunt încadrați mai puțin de 50 de salariați.
(3)

În cazul în care activitatea se desfășoară în unități dispersate teritorial, se pot înființa mai multe comitete de securitate și sănătate în muncă. Numărul acestora se stabilește prin contractul colectiv de muncă aplicabil.
(4)

Comitetul de securitate și sănătate în muncă coordonează măsurile de securitate și sănătate în muncă și în cazul activităților care se desfășoară temporar, cu o durată mai mare de 3 luni.
(5)

În situația în care nu se impune constituirea comitetului de securitate și sănătate în muncă, atribuțiile specifice ale acestuia vor fi îndeplinite de responsabilul cu protecția muncii numit de angajator.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 185

Componența, atribuțiile specifice și funcționarea comitetului de securitate și sănătate în muncă sunt reglementate prin hotărâre a Guvernului.

 +

Capitolul III
 Protecția salariaților prin servicii medicale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 186

Angajatorii au obligația să asigure accesul salariaților la serviciul medical de medicină a muncii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 187

(1)

Serviciul medical de medicină a muncii poate fi un serviciu autonom organizat de angajator sau un serviciu asigurat de o asociație patronală.
(2)

Durata muncii prestate de medicul de medicină a muncii se calculează în funcție de numărul de salariați ai angajatorului, potrivit legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 188

(1)

Medicul de medicină a muncii este un salariat, atestat în profesia sa potrivit legii, titular al unui contract de muncă încheiat cu un angajator sau cu o asociație patronală.
(2)

Medicul de medicină a muncii este independent în exercitarea profesiei sale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 189

(1)

Sarcinile principale ale medicului de medicină a muncii constau în:
a)

prevenirea accidentelor de muncă și a bolilor profesionale;
 ...
b)

supravegherea efectivă a condițiilor de igienă și sănătate în muncă;
 ...
c)

asigurarea controlului medical al salariaților atât la angajarea în muncă, cât și pe durata executării contractului individual de muncă.
 ...
(2)

În vederea realizării sarcinilor ce îi revin medicul de medicină a muncii poate propune angajatorului schimbarea locului de muncă sau a felului muncii unor salariați, determinată de starea de sănătate a acestora.
(3)

Medicul de medicină a muncii este membru de drept în comitetul de securitate și sănătate în muncă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 190

(1)

Medicul de medicină a muncii stabilește în fiecare an un program de activitate pentru îmbunătățirea mediului de muncă din punct de vedere al sănătății în muncă pentru fiecare angajator.
(2)

Elementele programului sunt specifice pentru fiecare angajator și sunt supuse avizării comitetului de securitate și sănătate în muncă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 191

Prin lege specială vor fi reglementate atribuțiile specifice, modul de organizare a activității, organismele de control, precum și statutul profesional specific al medicilor de medicină a muncii.

 +

Titlul VI
 Formarea profesională

 +

Capitolul I
 Dispoziții generale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 192

(1)

Formarea profesională a salariaților are următoarele obiective principale:
a)

adaptarea salariatului la cerințele postului sau ale locului de muncă;
 ...
b)

obținerea unei calificări profesionale;
 ...
c)

actualizarea cunoștințelor și deprinderilor specifice postului și locului de muncă și perfecționarea pregătirii profesionale pentru ocupația de bază;
 ...
d)

reconversia profesională determinată de restructurări socioeconomice;
 ...
e)

dobândirea unor cunoștințe avansate, a unor metode și procedee moderne, necesare pentru realizarea activităților profesionale;
 ...
f)

prevenirea riscului șomajului;
 ...
g)

promovarea în muncă și dezvoltarea carierei profesionale.
 ...
(2)

Formarea profesională și evaluarea cunoștințelor se fac pe baza standardelor ocupaționale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 193

Formarea profesională a salariaților se poate realiza prin următoarele forme:
a)

participarea la cursuri organizate de către angajator sau de către furnizorii de servicii de formare profesională din țară ori din străinătate;
 ...
b)

stagii de adaptare profesională la cerințele postului și ale locului de muncă;
 ...
c)

stagii de practică și specializare în țară și în străinătate;
 ...
d)

ucenicie organizată la locul de muncă;
 ...
e)

formare individualizată;
 ...
f)

alte forme de pregătire convenite între angajator și salariat.
 ...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 194

(1)

Angajatorii au obligația de a asigura participarea la programe de formare profesională pentru toți salariații, după cum urmează:
a)

cel puțin o dată la 2 ani, dacă au cel puțin 21 de salariați;
 ...
b)

cel puțin o dată la 3 ani, dacă au sub 21 de salariați.
 ...
(2)

Cheltuielile cu participarea la programele de formare profesională, asigurată în condițiile
alin. (1)
, se suportă de către angajatori.

 Notă
...

Conform
articolului II din LEGEA nr. 283 din 17 octombrie 2022
art. 35 alin. (1)
,
art. 39 alin. (1)
,
art. 40 alin. (2) lit. j)
,
art. 194
 și
art. 278^2 din Legea nr. 53/2003 - Codul muncii, republicată
, cu modificările și completările ulterioare, inclusiv cu cele aduse prin prezenta lege.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 195

(1)

Angajatorul persoană juridică care are mai mult de 20 de salariați elaborează anual și aplică planuri de formare profesională, cu consultarea sindicatului sau, după caz, a reprezentanților salariaților.
(2)

Planul de formare profesională elaborat conform prevederilor
alin. (1)
 devine anexă la contractul colectiv de muncă încheiat la nivel de unitate.
(3)

Salariații au dreptul să fie informați cu privire la conținutul planului de formare profesională.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 196

(1)

Participarea la formarea profesională poate avea loc la inițiativa angajatorului sau la inițiativa salariatului.
(2)

Modalitatea concretă de formare profesională, drepturile și obligațiile părților, durata formării profesionale, precum și orice alte aspecte legate de formarea profesională, inclusiv obligațiile contractuale ale salariatului în raport cu angajatorul care a suportat cheltuielile ocazionate de formarea profesională, se stabilesc prin acordul părților și fac obiectul unor acte adiționale la contractele individuale de muncă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 197

(1)

În cazul în care participarea la cursurile sau stagiile de formare profesională este inițiată de angajator, toate cheltuielile ocazionate de această participare sunt suportate de către acesta.
(2)

Pe perioada participării la cursurile sau stagiile de formare profesională conform
alin. (1)
, salariatul va beneficia, pe toată durata formării profesionale, de toate drepturile salariale deținute.
(3)

Pe perioada participării la cursurile sau stagiile de formare profesională conform
alin. (1)
, salariatul beneficiază de vechime la acel loc de muncă, această perioadă fiind considerată stagiu de cotizare în sistemul asigurărilor sociale de stat.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 198

(1)

Salariații care au beneficiat de un curs sau un stagiu de formare profesională, în condițiile
art. 197 alin. (1)
, nu pot avea inițiativa încetării contractului individual de muncă pentru o perioadă stabilită prin act adițional.
(2)

Durata obligației salariatului de a presta muncă în favoarea angajatorului care a suportat cheltuielile ocazionate de formarea profesională, precum și orice alte aspecte în legătură cu obligațiile salariatului, ulterioare formării profesionale, se stabilesc prin act adițional la contractul individual de muncă.
(3)

Nerespectarea de către salariat a dispoziției prevăzute la
alin. (1)
 determină obligarea acestuia la suportarea tuturor cheltuielilor ocazionate de pregătirea sa profesională, proporțional cu perioada nelucrată din perioada stabilită conform actului adițional la contractul individual de muncă.
(4)

Obligația prevăzută la
alin. (3)
 revine și salariaților care au fost concediați în perioada stabilită prin actul adițional, pentru motive disciplinare, sau al căror contract individual de muncă a încetat ca urmare a arestării preventive pentru o perioadă mai mare de 60 de zile, a condamnării printr-o hotărâre judecătorească definitivă pentru o infracțiune în legătură cu munca lor, precum și în cazul în care instanța penală a pronunțat interdicția de exercitare a profesiei, temporar sau definitiv.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 199

(1)

În cazul în care salariatul este cel care are inițiativa participării la o formă de pregătire profesională cu scoatere din activitate, angajatorul va analiza solicitarea salariatului împreună cu sindicatul sau, după caz, cu reprezentanții salariaților.
(2)

Angajatorul va decide cu privire la cererea formulată de salariat potrivit
alin. (1)
, în termen de 15 zile de la primirea solicitării. Totodată angajatorul va decide cu privire la condițiile în care va permite salariatului participarea la forma de pregătire profesională, inclusiv dacă va suporta în totalitate sau în parte costul ocazionat de aceasta.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 200

Salariații care au încheiat un act adițional la contractul individual de muncă cu privire la formarea profesională pot primi în afara salariului corespunzător locului de muncă și alte avantaje în natură pentru formarea profesională.

 +

Capitolul II
 Contracte speciale de formare profesională organizată de angajator


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 201

Sunt considerate contracte speciale de formare profesională contractul de calificare profesională și contractul de adaptare profesională.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 202

(1)

Contractul de calificare profesională este cel în baza căruia salariatul se obligă să urmeze cursurile de formare organizate de angajator pentru dobândirea unei calificări profesionale.
(2)

Pot încheia contracte de calificare profesională salariații cu vârsta minimă de 16 ani împliniți, care nu au dobândit o calificare sau au dobândit o calificare ce nu le permite menținerea locului de muncă la acel angajator.
(3)

Contractul de calificare profesională se încheie pentru o durată cuprinsă între 6 luni și 2 ani.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 203

(1)

Pot încheia contracte de calificare profesională numai angajatorii autorizați în acest sens de Ministerul Muncii, Familiei și Protecției Sociale și de Ministerul Educației, Cercetării, Tineretului și Sportului.
(2)

Procedura de autorizare, precum și modul de atestare a calificării profesionale se stabilesc prin lege specială.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 204

(1)

Contractul de adaptare profesională se încheie în vederea adaptării salariaților debutanți la o funcție nouă, la un loc de muncă nou sau în cadrul unui colectiv nou.
(2)

Contractul de adaptare profesională se încheie odată cu încheierea contractului individual de muncă sau, după caz, la debutul salariatului în funcția nouă, la locul de muncă nou sau în colectivul nou, în condițiile legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 205

(1)

Contractul de adaptare profesională este un contract încheiat pe durată determinată, ce nu poate fi mai mare de un an.
(2)

La expirarea termenului contractului de adaptare profesională salariatul poate fi supus unei evaluări în vederea stabilirii măsurii în care acesta poate face față funcției noi, locului de muncă nou sau colectivului nou în care urmează să presteze munca.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 206

(1)

Formarea profesională la nivelul angajatorului prin intermediul contractelor speciale se face de către un formator.
(2)

Formatorul este numit de angajator dintre salariații calificați, cu o experiență profesională de cel puțin 2 ani în domeniul în care urmează să se realizeze formarea profesională.
(3)

Un formator poate asigura formarea, în același timp, pentru cel mult 3 salariați.
(4)

Exercitarea activității de formare profesională se include în programul normal de lucru al formatorului.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 207

(1)

Formatorul are obligația de a primi, de a ajuta, de a informa și de a îndruma salariatul pe durata contractului special de formare profesională și de a supraveghea îndeplinirea atribuțiilor de serviciu corespunzătoare postului ocupat de salariatul în formare.
(2)

Formatorul asigură cooperarea cu alte organisme de formare și participă la evaluarea salariatului care a beneficiat de formare profesională.

 +

Capitolul III
 Contractul de ucenicie la locul de muncă


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 208

(1)

Ucenicia la locul de muncă se organizează în baza contractului de ucenicie.
(2)

Contractul de ucenicie la locul de muncă este contractul individual de muncă de tip particular, în temeiul căruia:
a)

angajatorul persoană juridică sau persoană fizică se obligă ca, în afara plății unui salariu, să asigure formarea profesională a ucenicului într-o meserie potrivit domeniului său de activitate;
 ...
b)

ucenicul se obligă să se formeze profesional și să muncească în subordinea angajatorului respectiv.
 ...
(3)

Contractul de ucenicie la locul de muncă se încheie pe durată determinată.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 209

(1)

Persoana încadrată în muncă în baza unui contract de ucenicie are statut de ucenic.
(2)

Ucenicul beneficiază de dispozițiile aplicabile celorlalți salariați, în măsura în care ele nu sunt contrare celor specifice statutului său.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 210

Organizarea, desfășurarea și controlul activității de ucenicie se reglementează prin lege specială.

 +

Titlul VII
 Dialogul social

 +

Capitolul I
 Dispoziții generale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 211

Pentru asigurarea climatului de stabilitate și pace socială, prin lege sunt reglementate modalitățile de consultări și dialog permanent între partenerii sociali.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 212

(1)

Consiliul Economic și Social este instituție publică de interes național, tripartită, autonomă, constituită în scopul realizării dialogului tripartit la nivel național.
(2)

Organizarea și funcționarea Consiliului Economic și Social se stabilesc prin lege specială.
(3)

Promovarea dialogului social tripartit la nivel național se realizează de către Consiliul Național Tripartit pentru Dialog Social, organism cu rol de consultare între Guvern și partenerii sociali, potrivit dispozițiilor prevăzute în
titlul IV din Legea nr. 367/2022
, cu modificările și completările ulterioare.

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 213

În cadrul ministerelor și prefecturilor funcționează, în condițiile legii, comisii de dialog social, cu caracter consultativ, între administrația publică, sindicate și patronat.

 +

Capitolul II
 Sindicatele


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 214

(1)

Sindicatele, federațiile și confederațiile sindicale, denumite în continuare organizații sindicale, sunt constituite de către salariați pe baza dreptului de liberă asociere, în scopul promovării intereselor lor profesionale, economice și sociale, precum și al apărării drepturilor individuale și colective ale acestora prevăzute în contractele colective și individuale de muncă sau în acordurile colective de muncă și raporturile de serviciu, precum și în legislația națională, în pactele, tratatele și convențiile internaționale la care România este parte.
(2)

Constituirea, organizarea și funcționarea sindicatelor se reglementează prin lege.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 215

Sindicatele participă prin reprezentanții proprii, în condițiile legii, la negocierea și încheierea contractelor colective de muncă, la tratative sau acorduri cu autoritățile publice și cu patronatele, precum și în structurile specifice dialogului social.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 216

Sindicatele se pot asocia în mod liber, în condițiile legii, în federații, confederații sau uniuni teritoriale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 217

Exercițiul dreptului sindical al salariaților este recunoscut la nivelul tuturor angajatorilor, cu respectarea drepturilor și libertăților garantate prin Constituție și în conformitate cu dispozițiile prezentului cod și ale legilor speciale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 218

(1)

Este interzisă orice intervenție a autorităților publice de natură a limita drepturile sindicale sau a împiedica exercitarea lor legală.
(2)

Este interzis, de asemenea, orice act de ingerință al patronilor sau al organizațiilor patronale, fie direct, fie prin reprezentanții sau membrii lor, în constituirea organizațiilor sindicale sau în exercitarea drepturilor lor.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 219

La cererea membrilor lor, sindicatele pot să îi reprezinte pe aceștia în cadrul conflictelor de muncă, în condițiile legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 220

(1)

Reprezentanților aleși în organele de conducere ale sindicatelor li se asigură protecția legii contra oricăror forme de condiționare, constrângere sau limitare a exercitării funcțiilor lor.
(2)

Pe toată durata exercitării mandatului, reprezentanții aleși în organele de conducere ale sindicatelor nu pot fi concediați pentru motive ce țin de îndeplinirea mandatului pe care l-au primit de la salariații din unitate.
(3)

Alte măsuri de protecție a celor aleși în organele de conducere ale sindicatelor sunt prevăzute în legi speciale și în contractul colectiv de muncă aplicabil.

 +

Capitolul III
 Reprezentanții salariaților


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 221

(1)

La angajatorii la care sunt încadrați mai mult de 20 de salariați și la care nu sunt constituite organizații sindicale reprezentative conform legii, interesele salariaților pot fi promovate și apărate de reprezentanții lor, aleși și mandatați special în acest scop.
(2)

Reprezentanții salariaților sunt aleși în cadrul adunării generale a salariaților, cu votul a cel puțin jumătate din numărul total al salariaților.
(3)

Reprezentanții salariaților nu pot să desfășoare activități ce sunt recunoscute prin lege exclusiv sindicatelor.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 222

(1)

Pot fi aleși ca reprezentanți ai salariaților salariații care au capacitate deplină de exercițiu.
(2)

Numărul de reprezentanți aleși ai salariaților se stabilește de comun acord cu angajatorul, în raport cu numărul de salariați ai acestuia.
(3)

Durata mandatului reprezentanților salariaților nu poate fi mai mare de 2 ani.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 223

Reprezentanții salariaților au următoarele atribuții principale:
a)

să urmărească respectarea drepturilor salariaților, în conformitate cu legislația în vigoare, cu contractul colectiv de muncă aplicabil, cu contractele individuale de muncă și cu regulamentul intern;
 ...
b)

să participe la elaborarea regulamentului intern;
 ...
c)

să promoveze interesele salariaților referitoare la salariu, condiții de muncă, timp de muncă și timp de odihnă, stabilitate în muncă, precum și orice alte interese profesionale, economice și sociale legate de relațiile de muncă;
 ...
d)

să sesizeze inspectoratul de muncă cu privire la nerespectarea dispozițiilor legale și ale contractului colectiv de muncă aplicabil;
 ...
e)

să negocieze contractul colectiv de muncă, în condițiile legii.
 ...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 224

Atribuțiile reprezentanților salariaților, modul de îndeplinire a acestora, precum și durata și limitele mandatului lor se stabilesc în cadrul adunării generale a salariaților, în condițiile legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 225

Numărul de ore în cadrul programului normal de lucru pentru reprezentanții salariaților destinat în vederea îndeplinirii mandatului pe care l-au primit se stabilește prin contractul colectiv de muncă aplicabil sau, în lipsa acestuia, prin negociere directă cu conducerea unității.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 226

Pe toată durata exercitării mandatului, reprezentanții salariaților nu pot fi concediați pentru motive ce țin de îndeplinirea mandatului pe care l-au primit de la salariați.

 +

Capitolul IV
 Patronatul


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 227

(1)

Patronatele, denumite și organizații de angajatori, constituite în condițiile legii, sunt organizații ale angajatorilor, autonome, fără caracter politic, înființate ca persoane juridice de drept privat, fără scop patrimonial.
(2)

Angajatorii se pot asocia în federații și/sau confederații ori alte structuri asociative, conform legii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 228

Constituirea, organizarea și funcționarea patronatelor, precum și exercitarea drepturilor și obligațiilor acestora sunt reglementate prin lege specială.

 +

Titlul VIII
 Contractele colective de muncă


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 229

(1)

Contractul colectiv de muncă este convenția încheiată în formă scrisă între angajator sau organizația patronală, de o parte, și salariați, reprezentați prin sindicate ori în alt mod prevăzut de lege, de cealaltă parte, prin care se stabilesc clauze privind condițiile de muncă, salarizarea, precum și alte drepturi și obligații ce decurg din raporturile de muncă.
(2)

 Negocierea colectivă la nivel de unitate este obligatorie, cu excepția cazului în care angajatorul are încadrați mai puțin de 10 salariați.

 (la 25-05-2023,
 Alineatul (2) din Articolul 229 , Titlul VIII a fost modificat de

 )

(3)

La negocierea clauzelor și la încheierea contractelor colective de muncă părțile sunt egale și libere.
(4)

Contractele colective de muncă, încheiate cu respectarea dispozițiilor legale, constituie legea părților.
(5)

Contractele colective de muncă la nivel național, la nivel de sector de negociere colectivă și la nivel de grup de unități, precum și actele adiționale la acestea sunt publicate pe pagina de internet a Ministerului Muncii și Solidarității Sociale, în conformitate cu prevederile
art. 112 alin. (2) din Legea nr. 367/2022
, cu modificările și completările ulterioare.

 (la 17-11-2024,
 Alineatul (5) , Articolul 229 , Titlul VIII a fost modificat de

 )


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 230

(1)

Părțile, reprezentarea acestora, precum și procedura de negociere și de încheiere a contractelor colective de muncă sunt stabilite potrivit legii.
(2)

 Prin hotărâre a Guvernului, la propunerea Ministerului Muncii și Solidarității Sociale, se aprobă un plan de acțiune pentru promovarea negocierilor colective, cu termene și măsuri în favoarea creșterii progresive a ratei de acoperire a negocierilor colective pentru îmbunătățirea condițiilor de muncă și de trai ale salariaților.

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 230

, Titlul VIII a fost completat de

 )

(3)

Planul de acțiune prevăzut la
alin. (2)
 se stabilește cu consultarea și/sau în acord cu partenerii sociali în Consiliul Național Tripartit pentru Dialog Social și se revizuiește periodic sau cel puțin o dată la 5 ani, pentru susținerea creșterii nivelului ratei de acoperire a negocierilor colective în plan național către valoarea de 80%; rata de acoperire se calculează ca raport procentual între numărul total de lucrători din economia națională cărora li se aplică acorduri colective și contracte colective de muncă în vigoare, încheiate cu organizațiile sindicale, sau a căror aplicare a fost extinsă, în condițiile
art. 110 alin. (4)
 și
(8) din Legea nr. 367/2022
, cu modificările și completările ulterioare, raportat la numărul total de lucrători ale căror condiții de muncă pot fi stabilite prin contracte colective de muncă sau acorduri colective.

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 230

, Titlul VIII a fost completat de

 )

(4)

 Prin hotărârea Guvernului prevăzută la
alin. (2)
 se stabilesc și procedurile de monitorizare, evaluare, revizuire și raportare către Comisia Europeană a planului de acțiune.

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 230

, Titlul VIII a fost completat de

 )

 +

Titlul IX
 Conflictele de muncă

 +

Capitolul I
 Dispoziții generale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 231

Prin conflicte de muncă se înțelege conflictele dintre salariați și angajatori privind interesele cu caracter economic, profesional sau social ori drepturile rezultate din desfășurarea raporturilor de muncă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 231^1

(1)

 Accesul neîngrădit la justiție este garantat de lege. În cazul unui conflict individual de muncă, părțile vor acționa cu bună-credință și vor încerca soluționarea amiabilă a acestuia.
(2)

 În vederea promovării soluționării amiabile și cu celeritate a conflictelor individuale de muncă, la încheierea contractului individual de muncă sau pe parcursul executării acestuia, părțile pot cuprinde în contract o clauză prin care se stabilește că orice conflict individual de muncă se soluționează pe cale amiabilă, prin procedura concilierii.

 (la 25-05-2023,
 Alineatul (2) din Articolul 231^1 , Capitolul I , Titlul IX a fost modificat de

 )

(3)

 Prin conciliere, în sensul prezentei legi, se înțelege modalitatea de soluționare amiabilă a conflictelor individuale de muncă, cu ajutorul unui consultant extern specializat în legislația muncii, în condiții de neutralitate, imparțialitate, confidențialitate și având liberul consimțământ al părților.
(4)

 Consultantul extern specializat în legislația muncii prevăzut la
alin. (3)
, denumit în continuare consultant extern, poate fi un avocat, un expert în legislația muncii sau, după caz, un mediator specializat în legislația muncii, care, prin rolul său activ, va stărui ca părțile să acționeze responsabil pentru stingerea conflictului, cu respectarea drepturilor salariaților recunoscute de lege sau stabilite prin contractele de muncă. Onorariul consultantului extern va fi suportat de către părți conform înțelegerii acestora.
(5)

 Părțile au dreptul să își aleagă în mod liber consultantul extern.
(6)

 Oricare dintre părți se poate adresa consultantului extern în vederea deschiderii procedurii de conciliere a conflictului individual de muncă. Acesta va transmite celeilalte părți invitația scrisă, prin mijloacele de comunicare prevăzute în contractul individual de muncă.
(7)

 Data deschiderii procedurii de conciliere nu poate depăși 5 zile lucrătoare de la data comunicării invitației prevăzute la
alin. (6)
. Termenul de contestare a conflictelor de muncă se suspendă pe durata concilierii.
(8)

 În cazul în care, ca urmare a dezbaterilor, se ajunge la o soluție, consultantul extern va redacta un acord care va conține înțelegerea părților și modalitatea de stingere a conflictului. Acordul va fi semnat de către părți și de către consultantul extern și va produce efecte de la data semnării sau de la data expres prevăzută în acesta.
(9)

 Procedura concilierii se închide prin întocmirea unui proces-verbal semnat de către părți și de către consultantul extern, în următoarele situații:
a)

prin încheierea unei înțelegeri între părți în urma soluționării conflictului;
 ...
b)

prin constatarea de către consultantul extern a eșuării concilierii;
 ...
c)

prin neprezentarea uneia dintre părți la data stabilită în invitația prevăzută la
alin. (7)
.
 ...
(10)

În cazul în care părțile au încheiat numai o înțelegere parțială, precum și în cazurile prevăzute la
alin. (9) lit. b)
 și
c)
, orice parte se poate adresa instanței competente cu respectarea prevederilor
art. 269
, în vederea soluționării în totalitate a conflictului individual de muncă.

 (la 25-05-2023,
 Alineatul (10) din Articolul 231^1 , Capitolul I , Titlul IX a fost modificat de

 )

 (la 03-10-2020,
 Capitolul I din Titlul IX a fost completat de

 )


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 232

Procedura de soluționare a conflictelor de muncă se stabilește prin lege specială.

 +

Capitolul II
 Greva


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 233

Salariații au dreptul la grevă pentru apărarea intereselor profesionale, economice și sociale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 234

(1)

Greva reprezintă încetarea voluntară și colectivă a lucrului de către salariați.
(2)

Participarea salariaților la grevă este liberă. Niciun salariat nu poate fi constrâns să participe sau să nu participe la o grevă.
(3)

Limitarea sau interzicerea dreptului la grevă poate interveni numai în cazurile și pentru categoriile de salariați prevăzute expres de lege.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 235

Participarea la grevă, precum și organizarea acesteia cu respectarea legii nu reprezintă o încălcare a obligațiilor salariaților și nu pot avea drept consecință sancționarea disciplinară a salariaților greviști sau a organizatorilor grevei.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 236

Modul de exercitare a dreptului de grevă, organizarea, declanșarea și desfășurarea grevei, procedurile prealabile declanșării grevei, suspendarea și încetarea grevei, precum și orice alte aspecte legate de grevă se reglementează prin lege specială.

 +

Titlul X
 Inspecția Muncii


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 237

Aplicarea reglementărilor generale și speciale în domeniul relațiilor de muncă, securității și sănătății în muncă este supusă controlului Inspecției Muncii, ca organism specializat al administrației publice centrale, cu personalitate juridică, în subordinea Ministerului Muncii, Familiei și Protecției Sociale.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 238

Inspecția Muncii are în subordine inspectoratele teritoriale de muncă, organizate în fiecare județ și în municipiul București.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 239

Înființarea și organizarea Inspecției Muncii sunt reglementate prin lege specială.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 240

Prin derogare de la prevederile
art. 3 alin. (2) din Legea nr. 252/2003
 privind registrul unic de control, în cazul controalelor care au ca obiectiv depistarea muncii fără forme legale, inspectorii de muncă vor completa registrul unic de control după efectuarea controlului.

 +

Titlul XI
 Răspunderea juridică

 +

Capitolul I
 Regulamentul intern


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 241

Regulamentul intern se întocmește de către angajator, cu consultarea sindicatului sau a reprezentanților salariaților, după caz.

 (la 06-10-2022,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 242

Regulamentul intern cuprinde cel puțin următoarele categorii de dispoziții:
a)

reguli privind protecția, igiena și securitatea în muncă în cadrul unității;
 ...
b)

reguli privind respectarea principiului nediscriminării și al înlăturării oricărei forme de încălcare a demnității;
 ...
c)

drepturile și obligațiile angajatorului și ale salariaților;
 ...
d)

procedura de soluționare pe cale amiabilă a conflictelor individuale de muncă, a cererilor sau a reclamațiilor individuale ale salariaților;

 (la 03-10-2020,
 Litera d) din Articolul 242 , Capitolul I , Titlul XI a fost modificată de

 )

 ...
e)

reguli concrete privind disciplina muncii în unitate;
 ...
f)

abaterile disciplinare și sancțiunile aplicabile;
 ...
g)

reguli referitoare la procedura disciplinară;
 ...
h)

modalitățile de aplicare a altor dispoziții legale sau contractuale specifice;
 ...
i)

criteriile și procedurile de evaluare profesională a salariaților.
 ...
j)

reguli referitoare la preaviz;

 (la 22-10-2022,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 24

2 din Capitolul I , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
k)

informații cu privire la politica generală de formare a salariaților, dacă există.

 (la 22-10-2022,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 243

(1)

 Angajatorul are obligația de a aduce la cunoștința fiecărui salariat prevederile regulamentului intern, în prima zi de lucru, și de a face dovada îndeplinirii acestei obligații.

 (la 22-10-2022,
 Alineatul (1) din Articolul 243 , Capitolul I , Titlul XI a fost modificat de

 )

(2)

 Aducerea la cunoștința salariaților a prevederilor regulamentului intern se poate realiza pe suport hârtie sau în format electronic, cu condiția ca, în acest din urmă caz, documentul să fie accesibil salariatului și să poată fi stocat și printat de către acesta.

 (la 22-10-2022,
 Alineatul (2) din Articolul 243 , Capitolul I , Titlul XI a fost modificat de

 )

(3)

 Regulamentul intern își produce efectele față de salariat de la momentul luării la cunoștință a acestuia.

 (la 22-10-2022,
 Alineatul (3) din Articolul 243 , Capitolul I , Titlul XI a fost modificat de

 )

(4)

Regulamentul intern se afișează la sediul angajatorului.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 244

Orice modificare ce intervine în conținutul regulamentului intern este supusă procedurilor de informare prevăzute la
art. 243
.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 245

(1)

Orice salariat interesat poate sesiza angajatorul cu privire la dispozițiile regulamentului intern, în măsura în care face dovada încălcării unui drept al său.
(2)

Controlul legalității dispozițiilor cuprinse în regulamentul intern este de competența instanțelor judecătorești, care pot fi sesizate în termen de 30 de zile de la data comunicării de către angajator a modului de soluționare a sesizării formulate potrivit
alin. (1)
.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 246

(1)

Întocmirea regulamentului intern la nivelul fiecărui angajator se realizează în termen de 60 de zile de la data intrării în vigoare a prezentului cod.
(2)

În cazul angajatorilor înființați după intrarea în vigoare a prezentului cod, termenul de 60 de zile prevăzut la
alin. (1)
 începe să curgă de la data dobândirii personalității juridice.

 +

Capitolul II
 Răspunderea disciplinară


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 247

(1)

Angajatorul dispune de prerogativă disciplinară, având dreptul de a aplica, potrivit legii, sancțiuni disciplinare salariaților săi ori de câte ori constată că aceștia au săvârșit o abatere disciplinară.
(2)

Abaterea disciplinară este o faptă în legătură cu munca și care constă într-o acțiune sau inacțiune săvârșită cu vinovăție de către salariat, prin care acesta a încălcat normele legale, regulamentul intern, contractul individual de muncă sau contractul colectiv de muncă aplicabil, ordinele și dispozițiile legale ale conducătorilor ierarhici.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 248

(1)

Sancțiunile disciplinare pe care le poate aplica angajatorul în cazul în care salariatul săvârșește o abatere disciplinară sunt:
a)

avertismentul scris;
 ...
b)

retrogradarea din funcție, cu acordarea salariului corespunzător funcției în care s-a dispus retrogradarea, pentru o durată ce nu poate depăși 60 de zile;
 ...
c)

reducerea salariului de bază pe o durată de 1-3 luni cu 5-10%;
 ...
d)

reducerea salariului de bază și/sau, după caz, și a indemnizației de conducere pe o perioadă de 1-3 luni cu 5-10%;
 ...
e)

desfacerea disciplinară a contractului individual de muncă.
 ...
(2)

În cazul în care, prin statute profesionale aprobate prin lege specială, se stabilește un alt regim sancționator, va fi aplicat acesta.
(3)

Sancțiunea disciplinară se radiază de drept în termen de 12 luni de la aplicare, dacă salariatului nu i se aplică o nouă sancțiune disciplinară în acest termen. Radierea sancțiunilor disciplinare se constată prin decizie a angajatorului emisă în formă scrisă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 249

(1)

Amenzile disciplinare sunt interzise.
(2)

Pentru aceeași abatere disciplinară se poate aplica numai o singură sancțiune.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 250

Angajatorul stabilește sancțiunea disciplinară aplicabilă în raport cu gravitatea abaterii disciplinare săvârșite de salariat, avându-se în vedere următoarele:
a)

împrejurările în care fapta a fost săvârșită;
 ...
b)

gradul de vinovăție a salariatului;
 ...
c)

consecințele abaterii disciplinare;
 ...
d)

comportarea generală în serviciu a salariatului;
 ...
e)

eventualele sancțiuni disciplinare suferite anterior de către acesta.
 ...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 251

(1)

Sub sancțiunea nulității absolute, nicio măsură, cu excepția celei prevăzute la
art. 248 alin. (1) lit. a)
, nu poate fi dispusă mai înainte de efectuarea unei cercetări disciplinare prealabile.
(1^1)

Pentru efectuarea cercetării disciplinare, angajatorul va desemna o persoană sau va stabili o comisie ori va apela la serviciile unui consultant extern specializat în legislația muncii, pe care o/îl va împuternici în acest sens.

 (la 03-10-2020,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 25

1 din Capitolul II , Titlul XI a fost completat de

 )

(2)

 În vederea desfășurării cercetării disciplinare prealabile, salariatul va fi convocat în scris de către persoana desemnată, de către președintele comisiei sau de către consultantul extern, împuterniciți potrivit
alin. (1^1)
, precizându-se obiectul, data, ora și locul întrevederii.

 (la 03-10-2020,
 Alineatul (2) din Articolul 251 , Capitolul II , Titlul XI a fost modificat de

 )

(3)

Neprezentarea salariatului la convocarea făcută în condițiile prevăzute la
alin. (2)
 fără un motiv obiectiv dă dreptul angajatorului să dispună sancționarea, fără efectuarea cercetării disciplinare prealabile.
(4)

 În cursul cercetării disciplinare prealabile salariatul are dreptul să formuleze și să susțină toate apărările în favoarea sa și să ofere comisiei sau persoanei împuternicite să realizeze cercetarea toate probele și motivațiile pe care le consideră necesare, precum și dreptul să fie asistat, la cererea sa, de către un consultant extern specializat în legislația muncii sau de către un reprezentant al sindicatului al cărui membru este.

 (la 03-10-2020,
 Alineatul (4) din Articolul 251 , Capitolul II , Titlul XI a fost modificat de

 )


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 252

(1)

Angajatorul dispune aplicarea sancțiunii disciplinare printr-o decizie emisă în formă scrisă, în termen de 30 de zile calendaristice de la data luării la cunoștință despre săvârșirea abaterii disciplinare, dar nu mai târziu de 6 luni de la data săvârșirii faptei.
(2)

Sub sancțiunea nulității absolute, în decizie se cuprind în mod obligatoriu:
a)

descrierea faptei care constituie abatere disciplinară;
 ...
b)

precizarea prevederilor din statutul de personal, regulamentul intern, contractul individual de muncă sau contractul colectiv de muncă aplicabil care au fost încălcate de salariat;
 ...
c)

motivele pentru care au fost înlăturate apărările formulate de salariat în timpul cercetării disciplinare prealabile sau motivele pentru care, în condițiile prevăzute la
art. 251 alin. (3)
, nu a fost efectuată cercetarea;
 ...
d)

temeiul de drept în baza căruia sancțiunea disciplinară se aplică;
 ...
e)

termenul în care sancțiunea poate fi contestată;
 ...
f)

instanța competentă la care sancțiunea poate fi contestată.
 ...
(3)

Decizia de sancționare se comunică salariatului în cel mult 5 zile calendaristice de la data emiterii și produce efecte de la data comunicării.
(4)

Comunicarea se predă personal salariatului, cu semnătură de primire, ori, în caz de refuz al primirii, prin scrisoare recomandată, la domiciliul sau reședința comunicată de acesta.
(5)

Decizia de sancționare poate fi contestată de salariat la instanțele judecătorești competente în termen de 30 de zile calendaristice de la data comunicării.

 +

Capitolul III
 Răspunderea patrimonială


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 253

(1)

Angajatorul este obligat, în temeiul normelor și principiilor răspunderii civile contractuale, să îl despăgubească pe salariat în situația în care acesta a suferit un prejudiciu material sau moral din culpa angajatorului în timpul îndeplinirii obligațiilor de serviciu sau în legătură cu serviciul.
(2)

În cazul în care angajatorul refuză să îl despăgubească pe salariat, acesta se poate adresa cu plângere instanțelor judecătorești competente.
(3)

Angajatorul care a plătit despăgubirea își va recupera suma aferentă de la salariatul vinovat de producerea pagubei, în condițiile
art. 254
 și următoarele.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 254

(1)

Salariații răspund patrimonial, în temeiul normelor și principiilor răspunderii civile contractuale, pentru pagubele materiale produse angajatorului din vina și în legătură cu munca lor.
(2)

Salariații nu răspund de pagubele provocate de forța majoră sau de alte cauze neprevăzute care nu puteau fi înlăturate și nici de pagubele care se încadrează în riscul normal al serviciului.
(3)

În situația în care angajatorul constată că salariatul său a provocat o pagubă din vina și în legătură cu munca sa, va putea solicita salariatului, printr-o notă de constatare și evaluare a pagubei, recuperarea contravalorii acesteia, prin acordul părților, într-un termen care nu va putea fi mai mic de 30 de zile de la data comunicării.
(4)

Contravaloarea pagubei recuperate prin acordul părților, conform
alin. (3)
, nu poate fi mai mare decât echivalentul a 5 salarii minime brute pe economie.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 19/2019
, publicată în Monitorul Oficial nr. 573 din 12 iulie 2019:
În interpretarea și aplicarea dispozițiilor
art. 10
,
art. 38
,
art. 57
,
art. 134 alin. (1)
 și
art. 254 alin. (3)
 și
(4) din Legea nr. 53/2003
 - Codul muncii, republicată, cu modificările și completările ulterioare, stipularea clauzei penale în contractul individual de muncă sau într-un act adițional al acestuia, prin care este evaluată paguba produsă angajatorului de salariat din vina și în legătură cu munca sa, este interzisă și este sancționată cu nulitatea clauzei astfel negociate.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 255

(1)

Când paguba a fost produsă de mai mulți salariați, cuantumul răspunderii fiecăruia se stabilește în raport cu măsura în care a contribuit la producerea ei.
(2)

Dacă măsura în care s-a contribuit la producerea pagubei nu poate fi determinată, răspunderea fiecăruia se stabilește proporțional cu salariul său net de la data constatării pagubei și, atunci când este cazul, și în funcție de timpul efectiv lucrat de la ultimul său inventar.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 256

(1)

Salariatul care a încasat de la angajator o sumă nedatorată este obligat să o restituie.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 23/2023
, publicată în Monitorul Oficial nr. 364 din 28 aprilie 2023:
În interpretarea și aplicarea prevederilor
art. 47 alin. (1)
 și
(2) din Legea nr. 53/2003 - Codul muncii
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, raportate la dispozițiile
art. 1 alin. (1)
,
(3)
 și
(4) din Legea-cadru nr. 153/2017
 privind salarizarea personalului plătit din fonduri publice, cu modificările și completările ulterioare, unui salariat detașat de la un angajator în cadrul căruia drepturile salariale se stabilesc prin negociere nu îi pot fi plătite de către angajatorul cesionar, instituție sau autoritate publică, drepturi care depășesc nivelul maxim prevăzut de
Legea-cadru nr. 153/2017
.
În interpretarea și aplicarea prevederilor
art. 256 alin. (1) din Codul muncii
, raportat la
art. 47 alin. (2)
 din același act normativ, cu referire la dispozițiile
art. 1 alin. (1)
,
(3)
 și
(4) din Legea-cadru nr. 153/2017
, salariatul detașat care a încasat de la angajatorul cesionar drepturi salariale ce depășesc nivelul maxim prevăzut de
Legea-cadru nr. 153/2017
 pentru postul pe care a fost detașat nu este obligat să le restituie.
(2)

Dacă salariatul a primit bunuri care nu i se cuveneau și care nu mai pot fi restituite în natură sau dacă acestuia i s-au prestat servicii la care nu era îndreptățit, este obligat să suporte contravaloarea lor. Contravaloarea bunurilor sau serviciilor în cauză se stabilește potrivit valorii acestora de la data plății.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 257

(1)

Suma stabilită pentru acoperirea daunelor se reține în rate lunare din drepturile salariale care se cuvin persoanei în cauză din partea angajatorului la care este încadrată în muncă.
(2)

Ratele nu pot fi mai mari de o treime din salariul lunar net, fără a putea depăși împreună cu celelalte rețineri pe care le-ar avea cel în cauză jumătate din salariul respectiv.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 258

(1)

În cazul în care contractul individual de muncă încetează înainte ca salariatul să îl fi despăgubit pe angajator și cel în cauză se încadrează la un alt angajator ori devine funcționar public, reținerile din salariu se fac de către noul angajator sau noua instituție ori autoritate publică, după caz, pe baza titlului executoriu transmis în acest scop de către angajatorul păgubit.
(2)

Dacă persoana în cauză nu s-a încadrat în muncă la un alt angajator, în temeiul unui contract individual de muncă ori ca funcționar public, acoperirea daunei se va face prin urmărirea bunurilor sale, în condițiile Codului de procedură civilă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 259

În cazul în care acoperirea prejudiciului prin rețineri lunare din salariu nu se poate face într-un termen de maximum 3 ani de la data la care s-a efectuat prima rată de rețineri, angajatorul se poate adresa executorului judecătoresc în condițiile Codului de procedură civilă.

 +

Capitolul IV
 Răspunderea contravențională


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 260

(1)

 Următoarele fapte constituie contravenții, dacă nu au fost săvârșite în astfel de condiții încât să fie considerate, potrivit legii, infracțiuni:

 (la 05-10-2021,
 Partea itnroductivă a alineatului (1) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

a)

nerespectarea dispozițiilor privind garantarea în plată a salariului de bază minim brut stabilit prin act normativ sau a nivelului salarial minim stabilit prin contractul colectiv de muncă aplicabil, cu amendă de la 3.000 lei la 5.000 lei pentru fiecare persoană pentru care s-a constatat nerespectarea acestor dispoziții legale, fără a depăși valoarea cumulată de 200.000 lei;

 (la 17-11-2024,
 Litera a) , Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

 Notă
...

Conform
alin. (1) al art. LXIX din
art. 164 alin. (1) din Legea nr. 53/2003 - Codul muncii
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, începând cu data de 1 ianuarie 2025, pentru sectorul construcții, salariul de bază minim brut pe țară garantat în plată se stabilește în bani, fără a include indemnizațiile, sporurile și alte adaosuri, la suma de 4.582 lei lunar, pentru un program normal de lucru în medie de 165,334 ore pe lună, reprezentând în medie 27,714 lei/oră. Totodată potrivit
alin. (2) al aceluiași articol
, nerespectarea prevederilor
alin. (1)
 de către societăți constituie contravenție și se sancționează potrivit dispozițiilor
art. 260 alin. (1) lit. a) din Legea nr. 53/2003
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, și atrage anularea acordării facilităților fiscale.
Conform
alin. (1) al art. LXX din
art. 164 alin. (1) din Legea nr. 53/2003
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, începând cu data de 1 ianuarie 2025, pentru sectorul agricol și industria alimentară, salariul de bază minim brut pe țară garantat în plată va fi de 4.050 lei lunar, fără a include indemnizațiile, sporurile și alte adaosuri, pentru un program normal de lucru în medie de 165,334 ore pe lună, reprezentând în medie 24,496 lei/oră. Totodată potrivit
alin. (2) al aceluiași articol
, nerespectarea prevederilor
alin. (1)
 de către societăți constituie contravenție și se sancționează potrivit dispozițiilor
art. 260 alin. (1) lit. a) din Legea nr. 53/2003
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, și atrage anularea acordării facilităților fiscale.
 ...
a^1)

nerespectarea prevederilor
art. 278 alin. (3)
 se sancționează cu amendă de la 3.000 lei la 5.000 lei pentru fiecare persoană pentru care s-a constatat nerespectarea acestor dispoziții legale, fără a depăși valoarea cumulată de 200.000 lei;

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 260

, Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
b)

încălcarea de către angajator a prevederilor
art. 34 alin. (5)
, cu amendă de la 300 lei la 1.000 lei;
 ...
c)

împiedicarea sau obligarea, prin amenințări ori prin violențe, a unui salariat sau a unui grup de salariați să participe la grevă ori să muncească în timpul grevei, cu amendă de la 1.500 lei la 3.000 lei;
 ...
d)

stipularea în contractul individual de muncă a unor clauze contrare dispozițiilor legale, cu amendă de la 2.000 lei la 5.000 lei;
 ...
e)

prin derogare de la prevederile
art. 8 alin. (2) lit. a) din Ordonanța Guvernului nr. 2/2001
 privind regimul juridic al contravențiilor, aprobată cu modificări și completări prin
Legea nr. 180/2002
, cu modificările și completările ulterioare, primirea la muncă a uneia sau a mai multor persoane fără încheierea unui contract individual de muncă, potrivit
art. 16 alin. (1)
, se sancționează cu amendă de 40.000 lei pentru fiecare persoană astfel identificată, fără a depăși valoarea cumulată de 1.000.000 lei.

 (la 18-12-2025,
 Litera e) , Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul XXXI

)

 ...
e^1)

primirea la muncă a uneia sau a mai multor persoane fără transmiterea elementelor contractului individual de muncă în registrul general de evidență a salariaților cel târziu în ziua anterioară începerii activității, cu amendă de 20.000 lei pentru fiecare persoană astfel identificată, fără a depăși valoarea cumulată de 200.000 lei;

 (la 13-04-2018,
 Litera e^1) din Alineatul (1) , Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

 ...
e^2)

primirea la muncă a unuia sau a mai multor salariați în perioada în care acesta/aceștia are/au contractul individual de muncă suspendat, cu amendă de 20.000 lei pentru fiecare persoană astfel identificată, fără a depăși valoarea cumulată de 200.000 lei;

 (la 13-04-2018,
 Litera e^2) din Alineatul (1) , Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

 ...
e^3)

primirea la muncă a unuia sau a mai multor salariați cu depășirea duratei timpului de muncă stabilită în cadrul contractelor individuale de muncă cu timp parțial, cu amendă de la 10.000 lei la 15.000 lei pentru fiecare persoană astfel identificată, fără a depăși valoarea cumulată de 200.000 lei;

 (la 20-10-2021,
 Litera e^3) din Alineatul (1) , Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

 ...
e^4)

încălcarea prevederilor
art. 53^1 alin. (19)
, cu returnarea sumelor primite cu titlu de indemnizație potrivit
art. 53^1 alin. (1)
 și
(12)
, pentru posturile desființate;

 (la 27-12-2020,
 Alineatul (1) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
e^5)

acordarea unui salariu net mai mare decât cel evidențiat în statele de plată a salariului și în declarația lunară privind obligațiile de plată a contribuțiilor sociale, impozitului pe venit și evidența nominală a persoanelor asigurate, transmisă autorităților fiscale, cu amendă de la 8.000 lei la 10.000 lei pentru fiecare salariat identificat în această situație, fără a depăși valoarea cumulată de 100.000 lei;

 (la 20-10-2021,
 Alineatul (1) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
f)

prestarea muncii de către o persoană fără încheierea unui contract individual de muncă, cu amendă de la 500 lei la 1.000 lei;
 ...
g)

încălcarea de către angajator a prevederilor
art. 139
 și
142
, cu amendă de la 5.000 lei la 10.000 lei;
 ...
h)

încălcarea obligației prevăzute la
art. 140
, cu amendă de la 5.000 lei la 20.000 lei;
 ...
i)

nerespectarea dispozițiilor privind munca suplimentară, cu amendă de la 1.500 lei la 3.000 lei pentru fiecare persoană identificată ca prestând muncă suplimentară.

 (la 21-06-2020,
 Litera i) din Alineatul (1) , Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

 ...
j)

nerespectarea prevederilor legale privind acordarea repausului săptămânal, cu amendă de la 1.500 lei la 3.000 lei;
 ...
k)

neacordarea indemnizației prevăzute la
art. 53 alin. (1)
, în cazul în care angajatorul își întrerupe temporar activitatea cu menținerea raporturilor de muncă, cu amendă de la 1.500 lei la 5.000 lei;
 ...
l)

încălcarea prevederilor legale referitoare la munca de noapte, cu amendă de la 1.500 lei la 3.000 lei;
 ...
m)

încălcarea de către angajator a obligației prevăzute la
art. 27
 și
119
, cu amendă de la 1.500 lei la 3.000 lei;
 ...
n)

nerespectarea prevederilor legale privind înregistrarea de către angajator a demisiei, cu amendă de la 1.500 lei la 3.000 lei;
 ...
o)

încălcarea de către agentul de muncă temporară a obligației prevăzute la
art. 102
, cu amendă de la 5.000 lei la 10.000 lei, pentru fiecare persoană identificată, fără a depăși valoarea cumulată de 100.000 lei;
 ...
p)

încălcarea prevederilor
art. 16 alin. (3)
, cu amendă de la 1.500 lei la 2.000 lei.
 ...
q)

încălcarea prevederilor
art. 16 alin. (4)
, cu amendă de 10.000 lei;

 (la 07-08-2017,
 Alineatul (1) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
r)

nerespectarea dispozițiilor
art. 5 alin. (2)-(9)
 și ale
art. 59 lit. a)
 și
c)
, cu amendă de la 4.000 lei la 8.000 lei;

 (la 22-10-2022,
 Litera r) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificată de

 )

 ...
s)

încălcarea de către angajator a obligației prevăzute la
art. 166 alin. (1)
 cu mai mult de o lună, de la data de plată a salariului, stabilită în contractul individual de muncă, în contractul colectiv de muncă aplicabil sau în regulamentul intern, după caz, cu amendă de la 5.000 lei la 10.000 de lei pentru fiecare persoană căreia nu i s-a plătit salariul, cu excepția situației în care angajatorul se află sub incidența
Legii nr. 85/2014
 privind procedurile de prevenire a insolvenței și de insolvență, cu modificările și completările ulterioare.

 (la 20-10-2021,
 Alineatul (1) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
s^1)

încălcarea prevederilor
art. 34 alin. (6^1)
, cu amendă de la 300 lei la 1.000 lei;

 (la 14-01-2023,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 26

0 din Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
t)

neacordarea concediului de îngrijitor salariaților care îndeplinesc condițiile prevăzute la
art. 152^1
, cu amendă de la 4.000 lei la 8.000 lei;

 (la 22-10-2022,
 Alineatul (1) din Articolul 260, Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
u)

încălcarea obligației prevăzute la
art. 153^2
 , cu amendă de la 4.000 lei la 8.000 lei.

 (la 22-10-2022,
 Alineatul (1) din Articolul 260, Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 ...
(1^1)

Prin derogare de la prevederile
art. 28 alin. (1) din Ordonanța Guvernului nr. 2/2001
 privind regimul juridic al contravențiilor, aprobată cu modificări și completări prin
Legea nr. 180/2002
, cu modificările și completările ulterioare, contravenientul poate achita, în termen de cel mult 48 de ore de la data încheierii procesului-verbal ori, după caz, de la data comunicării acestuia, jumătate din amenda aplicată potrivit
alin. (1) lit. e)-e^3)
, inspectorul de muncă făcând mențiune despre această posibilitate în procesul-verbal.

 (la 13-04-2018,
 Alineatul (1^1) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificat de

 )

(2)

Constatarea contravențiilor și aplicarea sancțiunilor se fac de către inspectorii de muncă.
(3)

Contravențiilor prevăzute la
alin. (1)
 li se aplică dispozițiile legislației în vigoare.
(4)

În cazul constatării săvârșirii uneia dintre faptele prevăzute la
alin. (1) lit. e)-e^2)
, inspectorul de muncă dispune măsura sistării activității locului de muncă organizat, supus controlului, în condițiile stabilite în procedura de sistare elaborată de Inspecția Muncii și aprobată prin ordin al ministrului muncii și justiției sociale, publicat în Monitorul Oficial al României, Partea I, după consultarea prealabilă a confederațiilor sindicale și patronale reprezentative la nivel național.

 (la 13-04-2018,
 Alineatul (4) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificat de

 )

(5)

 Angajatorul poate relua activitatea numai după achitarea amenzii contravenționale, în condițiile legii, și numai după ce a remediat deficiențele care au condus la sistarea activității prin încheierea contractului individual de muncă, transmiterea elementelor contractului individual de muncă în registrul general de evidență a salariaților sau, după caz, încetarea suspendării contractului individual de muncă și prezentarea documentelor care dovedesc plata contribuțiilor sociale și a impozitului pe venit aferente veniturilor salariale care se cuvin lucrătorului pentru perioada în care a prestat activitate nedeclarată.

 (la 13-04-2018,
 Alineatul (5) din Articolul 260 , Capitolul IV , Titlul XI a fost modificat de

 )

(6)

 Reluarea activității cu încălcarea dispozițiilor
alin. (5)
 constituie infracțiune și se sancționează cu închisoare de la 6 luni la 2 ani sau cu amendă.

 (la 13-04-2018,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 26

0 din Capitolul IV , Titlul XI a fost completat de

 )

 +

Capitolul V
 Răspunderea penală


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 264

(1)

 Constituie infracțiune și se pedepsește cu închisoare de la o lună la un an sau cu amendă penală fapta persoanei care, în mod repetat, stabilește pentru salariații încadrați în baza contractului individual de muncă salarii sub nivelul salariului de bază minim brut prevăzut la
art. 160 alin. (3)
.

 (la 17-11-2024,
 Alineatul (1) , Articolul 264 , Capitolul V , Titlul XI a fost modificat de

 )

(2)

Cu pedeapsa prevăzută la
alin. (1)
 se sancționează și infracțiunea constând în refuzul nejustificat al unei persoane de a prezenta organelor competente documentele legale, în scopul împiedicării verificărilor privitoare la aplicarea reglementărilor generale și speciale în domeniul relațiilor de muncă, securității și sănătății în muncă, în termen de cel mult 15 zile de la primirea celei de-a doua solicitări.
(3)

Cu pedeapsa prevăzută la
alin. (1)
 se sancționează și infracțiunea constând în împiedicarea sub orice formă a organelor competente de a intra, în condițiile prevăzute de lege, în sedii, incinte, spații, terenuri sau mijloace de transport pe care angajatorul le folosește în realizarea activității lui profesionale, pentru a efectua verificări privitoare la aplicarea reglementărilor generale și speciale în domeniul relațiilor de muncă, securității și sănătății în muncă.
(4)

Abrogat.

 (la 07-08-2017,
 Alineatul (4) din Articolul 264 , Capitolul V , Titlul XI a fost abrogat de

 )

 (la 01-02-2014,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 265

(1)

Încadrarea în muncă a unui minor cu nerespectarea condițiilor legale de vârstă sau folosirea acestuia pentru prestarea unor activități cu încălcarea prevederilor legale referitoare la regimul de muncă al minorilor constituie infracțiune și se pedepsește cu închisoare de la 3 luni la 2 ani sau cu amendă.
(2)

Primirea la muncă a unei persoane aflate în situație de ședere ilegală în România, cunoscând că aceasta este victimă a traficului de persoane, constituie infracțiune și se sancționează cu închisoare de la 3 luni la 2 ani sau cu amendă.

 (la 07-08-2017,
 Alineatul (2) din Articolul 265 , Capitolul V , Titlul XI a fost modificat de

 )

(3)

Dacă munca prestată de persoanele prevăzute la
alin. (2)
 sau la
art. 264 alin. (4)
 este de natură să le pună în pericol viața, integritatea sau sănătatea, pedeapsa este închisoarea de la 6 luni la 3 ani.
(4)

În cazul săvârșirii uneia dintre infracțiunile prevăzute la
alin. (2)
 și
(3)
 și la
art. 264 alin. (4)
, instanța de judecată poate dispune și aplicarea uneia sau mai multora dintre următoarele pedepse complementare:
a)

pierderea totală sau parțială a dreptului angajatorului de a beneficia de prestații, ajutoare ori subvenții publice, inclusiv fonduri ale Uniunii Europene gestionate de autoritățile române, pentru o perioadă de până la 5 ani;
 ...
b)

interzicerea dreptului angajatorului de a participa la atribuirea unui contract de achiziții publice pentru o perioadă de până la 5 ani;
 ...
c)

recuperarea integrală sau parțială a prestațiilor, ajutoarelor ori subvențiilor publice, inclusiv fonduri ale Uniunii Europene gestionate de autoritățile române, atribuite angajatorului pe o perioadă de până la 12 luni înainte de comiterea infracțiunii;
 ...
d)

închiderea temporară sau definitivă a punctului ori a punctelor de lucru în care s-a comis infracțiunea sau retragerea temporară ori definitivă a unei licențe de desfășurare a activității profesionale în cauză, dacă acest lucru este justificat de gravitatea încălcării.
 ...
(5)

În cazul săvârșirii uneia dintre infracțiunile prevăzute la
alin. (2)
 și
(3)
 și la
art. 264 alin. (4)
, angajatorul va fi obligat să plătească sumele reprezentând:
a)

orice remunerație restantă datorată persoanelor angajate ilegal. Cuantumul remunerației se presupune a fi egal cu salariul mediu brut pe economie, cu excepția cazului în care fie angajatorul, fie angajatul poate dovedi contrariul;
 ...
b)

cuantumul tuturor impozitelor, taxelor și contribuțiilor de asigurări sociale pe care angajatorul le-ar fi plătit dacă persoana ar fi fost angajată legal, inclusiv penalitățile de întârziere și amenzile administrative corespunzătoare;
 ...
c)

cheltuielile determinate de transferul plăților restante în țara în care persoana angajată ilegal s-a întors de bunăvoie sau a fost returnată în condițiile legii.
 ...
(6)

În cazul săvârșirii uneia dintre infracțiunile prevăzute la
alin. (2)
 și
(3)
 și la
art. 264 alin. (4)
 de către un subcontractant, atât contractantul principal, cât și orice subcontractant intermediar, dacă au avut cunoștință de faptul că subcontractantul angajator angaja străini aflați în situație de ședere ilegală, pot fi obligați de către instanță, în solidar cu angajatorul sau în locul subcontractantului angajator ori al contractantului al cărui subcontractant direct este angajatorul, la plata sumelor de bani prevăzute la
alin. (5) lit. a)
 și
c)
.

 (la 01-02-2014,
 Art. 265 a fost modificat de

 )

 +

Titlul XII
 Jurisdicția muncii

 +

Capitolul I
 Dispoziții generale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 266

Jurisdicția muncii are ca obiect soluționarea conflictelor de muncă cu privire la încheierea, executarea, modificarea, suspendarea și încetarea contractelor individuale sau, după caz, colective de muncă prevăzute de prezentul cod, precum și a cererilor privind raporturile juridice dintre partenerii sociali, stabilite potrivit prezentului cod.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 266^1

Constituie conflict de muncă în înțelesul
art. 266
 și conflictele cu privire la încheierea, executarea, modificarea, suspendarea și încetarea relațiilor de muncă ce au la bază raporturi juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, reglementate prin legi speciale.

 (la 17-11-2024,
 Capitolul I , Titlul XII a fost completat de

 )


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 267

Pot fi părți în conflictele de muncă:
a)

salariații, precum și orice altă persoană titulară a unui drept sau a unei obligații în temeiul prezentului cod, al altor legi sau al contractelor colective de muncă;
 ...
b)

angajatorii - persoane fizice și/sau persoane juridice -, agenții de muncă temporară, utilizatorii, precum și orice altă persoană care beneficiază de o muncă desfășurată în condițiile prezentului cod;
 ...
c)

sindicatele și patronatele;
 ...
d)

alte persoane juridice sau fizice care au această vocație în temeiul legilor speciale sau al Codului de procedură civilă;
 ...
e)

părțile unui raport juridic de muncă neîntemeiat pe un contract individual de muncă, reglementat prin legi speciale.

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 268

(1)

Cererile în vederea soluționării unui conflict de muncă pot fi formulate:
a)

în termen de 45 de zile calendaristice de la data la care cel interesat a luat cunoștință de măsura dispusă referitoare la încheierea, executarea, modificarea, suspendarea sau încetarea contractului individual de muncă, inclusiv angajamentele de plată a unor sume de bani;

 (la 13-11-2021,
 Litera a) din Alineatul (1) , Articolul 268 , Capitolul I , Titlul XII a fost modificată de


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul I

)

 ...
b)

în termen de 30 de zile calendaristice de la data în care s-a comunicat decizia de sancționare disciplinară;
 ...
c)

în termen de 3 ani de la data nașterii dreptului la acțiune, în situația în care obiectul conflictului individual de muncă constă în plata unor drepturi salariale neacordate sau a unor despăgubiri către salariat, precum și în cazul răspunderii patrimoniale a salariaților față de angajator;
 ...

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 421/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 60 din 26 ianuarie 2026.
d)

pe toată durata existenței contractului, în cazul în care se solicită constatarea nulității unui contract individual sau colectiv de muncă ori a unor clauze ale acestuia;
 ...
e)

în termen de 6 luni de la data nașterii dreptului la acțiune, în cazul neexecutării contractului colectiv de muncă ori a unor clauze ale acestuia.
 ...
(2)

În toate situațiile, altele decât cele prevăzute la
alin. (1)
, termenul este de 3 ani de la data nașterii dreptului.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 56/2021
, publicată în Monitorul Oficial nr.1071 din 9 noiembrie 2021.

 +

Capitolul II
 Competența materială și teritorială


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 269

(1)

 Cauzele referitoare la conflictele individuale de muncă și conflictele colective de muncă se soluționează în primă instanță de către tribunal.
(2)

 Cererile referitoare la cauzele prevăzute la
alin. (1)
 se adresează tribunalului în a cărei circumscripție reclamantul își are domiciliul, reședința sau locul de muncă ori, după caz, sediul.
(3)

 Dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute de
Codul de procedură civilă
 pentru coparticiparea procesuală activă, cererea poate fi formulată la instanța competentă pentru oricare dintre reclamanți.

 (la 25-05-2023,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 26

9 din Capitolul II , Titlul XII a fost modificat de

 )

 +

Capitolul III
 Reguli speciale de procedură


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 270

Cauzele prevăzute la
art. 266
 sunt scutite de taxa judiciară de timbru și de timbrul judiciar.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 271

(1)

Cererile referitoare la soluționarea conflictelor de muncă se judecă în regim de urgență.
(2)

Termenele de judecată nu pot fi mai mari de 15 zile.
(2^1)

Termenul de apel este de 10 zile de la data comunicării hotărârii.

 (la 25-05-2023,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 27

1 din Capitolul III , Titlul XII a fost completat de

 )

(2^2)

Hotărârile instanței de fond sunt supuse numai apelului.

 (la 25-05-2023,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 27

1 din Capitolul III , Titlul XII a fost completat de

 )

(3)

Procedura de citare a părților se consideră legal îndeplinită dacă se realizează cu cel puțin 24 de ore înainte de termenul de judecată.

 Notă
...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul III

(1) Litigiile aflate pe rolul instanțelor la data intrării în vigoare a prezentei ordonanțe de urgență se judecă de către instanțele competente la data sesizării acestora.
(2) Dispozițiile referitoare la competență se aplică și proceselor înregistrate pe rolul instanțelor judecătorești la data intrării în vigoare a prezentei ordonanțe de urgență.
(3) Trimiterea dosarelor se va face, pe cale administrativă, instanțelor competente să le judece potrivit prezentei ordonanțe de urgență.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul IV

Termenele de apel care au început să curgă și nu s-au împlinit la data intrării în vigoare a prezentei ordonanțe de urgență continuă să curgă timp de 10 zile de la publicarea acesteia în Monitorul Oficial al României, Partea I.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 272

Sarcina probei în conflictele de muncă revine angajatorului, acesta fiind obligat să depună dovezile în apărarea sa până la prima zi de înfățișare.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 273

Administrarea probelor se face cu respectarea regimului de urgență, instanța fiind în drept să decadă din beneficiul probei admise partea care întârzie în mod nejustificat administrarea acesteia.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 274

Hotărârile pronunțate în fond sunt definitive și executorii de drept.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 362/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1102 din 28 noiembrie 2025:
Admite sesizarea formulată de Curtea de Apel Suceava - Secția I civilă în Dosarul nr. 3.691/99/2023, în vederea pronunțării unei hotărâri prealabile.
În interpretarea și aplicarea dispozițiilor
art. 80 alin. (2)
 și ale
art. 274
 coroborate cu cele ale
art. 8
,
art. 17 alin. (3) lit. g)
 și
art. 40 alin. (2) lit. a) din Legea nr. 53/2003 - Codul muncii
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, stabilește că:
Executarea de către angajator, la inițiativa sa, a hotărârii judecătorești pronunțate de prima instanță în sensul reintegrării salariatului pe postul deținut anterior concedierii nelegale presupune înștiințarea angajatului cu privire la reactivarea contractului individual de muncă și cu privire la data reluării efective a raporturilor de muncă.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 275

Dispozițiile prezentului titlu se completează cu prevederile Codului de procedură civilă.

 +

Titlul XIII
 Dispoziții tranzitorii și finale


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 276

Potrivit obligațiilor internaționale asumate de România, legislația muncii va fi armonizată permanent cu normele Uniunii Europene, cu convențiile și recomandările Organizației Internaționale a Muncii, cu normele dreptului internațional al muncii.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 277

În sensul prezentului cod, funcțiile de conducere sunt cele definite prin lege sau prin reglementări interne ale angajatorului.

 (la 22-10-2022,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 278

(1)

Dispozițiile prezentului cod se întregesc cu celelalte dispoziții cuprinse în legislația muncii și, în măsura în care nu sunt incompatibile cu specificul raporturilor de muncă prevăzute de prezentul cod, cu dispozițiile legislației civile.

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 8/2024
, publicată în Monitorul Oficial nr. 573 din 19 iunie 2024:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 75 alin. (1)
 și
art. 278 alin. (1) din Codul muncii
, termenul de preaviz începe să curgă din ziua următoare comunicării notificării de preaviz și se împlinește în ultima zi a termenului, dispozițiile
art. 181 alin. (1) pct. 2
 și
alin. (2) din Codul de procedură civilă
, precum și cele ale
art. 2.553 alin. (1) din Codul civil
 nefiind aplicabile.
(2)

Prevederile prezentului cod se aplică cu titlu de drept comun și acelor raporturi juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, în măsura în care reglementările speciale nu sunt complete și aplicarea lor nu este incompatibilă cu specificul raporturilor de muncă respective.
(3)

 În cazul raporturilor juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, reglementate prin legi speciale, angajatorul are obligația de a stabili și garanta în plată un salariu de bază/remunerație în conformitate cu prevederile
art. 160 alin. (2)
 și cu respectarea dispozițiilor
art. 164 alin. (11)
, al cărui/cărei nivel nu poate fi mai mic decât cel al salariului de bază minim brut orar stabilit conform prevederilor
art. 164 alin. (1)
 sau prin contractul colectiv de muncă aplicabil.

 (la 17-11-2024,


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 278^1

(1)

 În cazul raporturilor juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, reglementate prin legi speciale, angajatorul are obligația de a comunica în scris persoanei care își desfășoară activitatea în cadrul respectivului raport de muncă cel puțin următoarele:
a)

identitatea părților raportului de muncă;
 ...
b)

locul de muncă sau, în lipsa unui loc de muncă fix, posibilitatea desfășurării activității în locuri de muncă diferite, precum și dacă deplasarea între acestea este asigurată sau decontată de către angajator, după caz;
 ...
c)

sediul sau, după caz, domiciliul angajatorului;
 ...
d)

unul din următoarele elemente, la alegerea angajatorului:
(i)

denumirea, gradul, felul muncii sau categoria activității profesionale pentru care este angajată persoana;
 ...
(ii)

o scurtă caracterizare sau descriere a muncii;
 ...
 ...
e)

data de la care începe raportul de muncă;
 ...
f)

în cazul unui raport de muncă pe durată determinată, data la care încetează sau durata preconizată a acestuia;
 ...
g)

durata și condițiile perioadei de probă, dacă există;
 ...
h)

dreptul și condițiile privind formarea profesională oferită de angajator;
 ...
i)

durata concediului de odihnă plătit;
 ...
j)

procedura și condițiile de acordare a preavizului de către părțile contractante și durata acestuia;
 ...
k)

drepturile salariale, cu menționarea elementelor componente, dacă sunt aplicabile alte elemente constitutive ale veniturilor salariale, menționate separat, periodicitatea plății acestora și metoda de plată;
 ...
l)

durata normală a muncii, exprimată în ore/zi și/sau ore/săptămână, condițiile de efectuare și de compensare a orelor suplimentare, precum și, dacă este cazul, modalitățile de organizare a muncii în schimburi;
 ...
m)

contractul colectiv de muncă sau acordul colectiv de muncă aplicabil, dacă există;
 ...
n)

asigurare medicală privată, contribuții suplimentare la pensia facultativă sau la pensia ocupațională a persoanei suportate de angajator, în condițiile legii, precum și orice alte beneficii sociale, acordate din inițiativa angajatorului, atunci când acestea constituie avantaje în bani sau în natură acordate sau plătite de angajator persoanei ca urmare a activității profesionale a acesteia, după caz.
 ...
(2)

 Prevederile
alin. (1)
 nu se aplică raporturilor juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, reglementate prin legi speciale, cu o durată a timpului de muncă prestabilită și efectiv lucrată de cel mult trei ore pe săptămână, calculate ca medie într-o perioadă de referință de patru săptămâni consecutive. La calcularea mediei de trei ore se ia în considerare timpul lucrat pentru toți angajatorii care fac parte din aceeași întreprindere sau același grup de întreprinderi, astfel cum este definit de
art. 6 pct. 2 din Legea nr. 217/2005
 privind constituirea, organizarea și funcționarea comitetului european de întreprindere, republicată, cu modificările și completările ulterioare.
(3)

 Informațiile prevăzute la
alin. (1)
 pot fi comunicate sub forma unuia sau mai multor documente și se transmit pe suport hârtie sau în format electronic, cu condiția ca, în acest din urmă caz, informațiile să fie accesibile persoanei care își desfășoară activitatea în cadrul respectivului raport de muncă, să poată fi stocate și printate de către acesta, iar angajatorul să păstreze dovada transmiterii sau a primirii lor.
(4)

Informațiile prevăzute la
alin. (1) lit. g)-l)
 și
n)
 pot fi comunicate și sub forma unei trimiteri la prevederile legale, dispozițiile administrative sau statutare, prevederile exprese din regulamentul intern sau din contractul sau acordul colectiv de muncă aplicabil ce reglementează aspectele respective, cu condiția punerii la dispoziția persoanei a acestor prevederi.
(5)

 În cazul în care, datorită specificului raporturilor de muncă, informațiile prevăzute la
alin. (1)
 nu pot fi comunicate în prealabil, acestea se comunică în mod individual persoanei, sub forma unuia sau a mai multor documente, într-o perioadă:
a)

de cel mult 7 zile lucrătoare începând cu prima zi de muncă pentru informațiile prevăzute la
alin. (1) lit. a)-g)
,
k)
 și
l)
;
 ...
b)

de cel mult 30 de zile lucrătoare începând cu prima zi de muncă pentru informațiile prevăzute la
alin. (1) lit. h)-j)
,
m)
 și
n)
.
 ...
(6)

 În aplicarea
alin. (5)
, prin prima zi de muncă se înțelege începerea efectivă a prestării muncii de către acea persoană în cadrul raportului de muncă.
(7)

 Cu privire la informațiile furnizate, prevăzute la
alin. (1)
, părțile pot stabili, pe baza unor motive obiective, regimul de confidențialitate aplicabil acestora pe durata desfășurării raportului de muncă, precum și după încetarea acestuia.
(8)

 Pentru raporturile juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă procedura privind comunicarea informațiilor menționate la
alin. (1)
, lista, tipul și/sau forma documentelor prin care se realizează informarea, regimul de confidențialitate aplicabil acestora și persoanele fizice/juridice responsabile pentru îndeplinirea obligației de informare, precum și sancțiunile aplicabile în cazul încălcării obligației de informare pot fi stabilite prin reglementări specifice, inițiate de entitățile care au atribuții în reglementarea respectivelor raporturi de muncă, cu avizul Ministerului Muncii și Solidarității Sociale, sau prin regulamentul intern.
(9)

 În situația în care persoana își desfășoară activitatea la sediul altei instituții, care are atribuții în ceea ce privește aspectele administrative ale activității acelei persoane, deși aceasta nu este angajatorul persoanei, obligația de informare de la
alin. (1)
 poate fi realizată de către această instituție, atât timp cât obligația este îndeplinită.
(10)

 Prin legi speciale pot fi stabilite și alte persoane fizice sau juridice care nu au calitatea de angajator al persoanei respective, care au responsabilitatea îndeplinirii obligației de informare prevăzute la
alin. (1)
 astfel încât toate obligațiile respective să fie îndeplinite.
(11)

 În cazul în care, prin reglementările menționate la
alin. (8)
, sunt stabilite formulare și modele pentru documentele de furnizare a informațiilor prevăzute la
alin. (1)
, instituțiile care gestionează raporturile respective de muncă au obligația de a le pune la dispoziția angajaților și a angajatorilor, prin orice mijloace adecvate comunicării acestor informații, în conformitate cu specificul raporturilor de muncă respective.
(12)

 Orice modificare a unui element al raportului de muncă, dintre cele menționate la
alin. (1)
, este comunicată de angajator persoanei sub forma unui document, cel mai târziu până la data de la care aceasta produce efecte juridice, cu excepția situațiilor în care o asemenea modificare este prevăzută în mod expres în lege.
(13)

 În cazul raporturilor juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, reglementate prin legi speciale, angajatorul are obligația de a comunica persoanei care își desfășoară activitatea în baza unui astfel de raport de muncă informațiile prevăzute la
art. 18 alin. (1)
, atunci când aceasta trebuie să presteze munca într-un alt loc de muncă decât locul obișnuit de muncă aflat pe teritoriul României, într-un alt stat membru al Uniunii Europene sau într-un stat terț, înainte de plecarea acesteia.
(14)

 Prevederile
alin. (13)
 nu se aplică dacă durata perioadei de desfășurare a activității în alt stat decât România este mai mică de 28 de zile calendaristice consecutive, cu excepția cazului în care, prin legi speciale, se prevede altfel.

 (la 22-10-2022,
 Titlul XIII a fost completat de

 )


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 278^2

(1)

 În cazul raporturilor juridice de muncă neîntemeiate pe un contract individual de muncă, prin legi speciale pot fi reglementate modele de organizare a muncii numai cu respectarea următoarelor condiții:
a)

angajatorul informează persoana care își desfășoară activitatea în cadrul respectivului raport de muncă cu privire la:
(i)

faptul că programul de lucru este variabil, numărul de ore garantate în plată și remunerația pentru munca prestată în plus față de orele garantate;
 ...
(ii)

orele și zilele de referință în care persoanei i se poate cere să lucreze;
 ...
(iii)

perioada minimă de înștiințare prealabilă la care are dreptul persoana înainte de începerea unei sarcini de serviciu și, după caz, termenul-limită de anulare a acesteia;
 ...
 ...
b)

angajatorul solicită persoanei care își desfășoară activitatea în cadrul respectivului raport de muncă să presteze munca doar dacă sunt îndeplinite cumulativ următoarele condiții:
(i)

munca este prestată în cadrul orelor și zilelor de referință prestabilite, comunicate persoanei conform prevederilor
lit. a) pct. (ii)
;
 ...
(ii)

persoana este informată de angajatorul său în privința unei sarcini de serviciu cu respectarea perioadei rezonabile de înștiințare prealabilă, conform prevederilor
lit. a) pct. (iii)
.
 ...
 ...
(2)

 Informarea persoanei menționată la
alin. (1) lit. a)
 se realizează în condițiile stabilite la
art. 278^1 alin. (3)
, într-o perioadă de cel mult 7 zile lucrătoare de la data primei zile de muncă.
(3)

 Pot face excepție de la prevederile
alin. (1) lit. b)
 raporturile de muncă sau de serviciu desfășurate de personalul din cadrul serviciilor publice de urgență, personalul din cadrul sistemului de apărare, ordine publică și securitate națională, personalul diplomatic și consular, magistrați, personalul auxiliar de specialitate al instanțelor judecătorești și al parchetelor de pe lângă acestea, respectiv raporturile de serviciu ale funcționarilor publici.

 (la 22-10-2022,
 Titlul XIII a fost completat de

 )

 Notă
...

Conform
articolului II din LEGEA nr. 283 din 17 octombrie 2022
art. 35 alin. (1)
,
art. 39 alin. (1)
,
art. 40 alin. (2) lit. j)
,
art. 194
 și
art. 278^2 din Legea nr. 53/2003 - Codul muncii, republicată
, cu modificările și completările ulterioare, inclusiv cu cele aduse prin prezenta lege.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 279

(1)

Vechimea în muncă stabilită până la data de 31 decembrie 2010 se probează cu carnetul de muncă.
(2)

După data abrogării
Decretului nr. 92/1976
 privind carnetul de muncă, cu modificările ulterioare, vechimea în muncă stabilită până la data de 31 decembrie 2010 se reconstituie, la cererea persoanei care nu posedă carnet de muncă, de către instanța judecătorească competentă să soluționeze conflictele de muncă, pe baza înscrisurilor sau a altor probe din care să rezulte existența raporturilor de muncă. Cererile de reconstituire formulate anterior datei abrogării
Decretului nr. 92/1976
, cu modificările ulterioare, se vor soluționa potrivit dispozițiilor acestui act normativ.
(3)

Angajatorii care păstrează și completează carnetele de muncă le vor elibera titularilor în mod eșalonat, până la data de 30 iunie 2011, pe bază de proces-verbal individual de predareprimire.
(4)

Inspectoratele teritoriale de muncă ce dețin carnetele de muncă ale salariaților le vor elibera până la data prevăzută la
alin. (3)
, în condițiile stabilite prin ordin al ministrului muncii, familiei și protecției sociale.
(5)

Anunțul privind pierderea carnetelor de muncă emise în temeiul
Decretului nr. 92/1976
, cu modificările ulterioare, se publică în Monitorul Oficial al României, Partea a III-a.


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 280

Pe data intrării în vigoare a prezentului cod cauzele privind conflicte de muncă aflate pe rolul tribunalelor se judecă în continuare potrivit dispozițiilor procesuale aplicabile la data sesizării instanțelor.