CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul 281

(1)

Prezentul cod intră în vigoare la data de 1 martie 2003.
(2)

Pe data intrării în vigoare a prezentului cod se abrogă:
–
Codul muncii al R.S.R.,
Legea nr. 10/1972
, publicată în Buletinul Oficial, Partea I, nr. 140 din 1 decembrie 1972, cu modificările și completările ulterioare;
 ...
–
Legea nr. 1/1970
 - Legea organizării și disciplinei muncii în unitățile socialiste de stat, publicată în Buletinul Oficial, Partea I, nr. 27 din 27 martie 1970, cu modificările și completările ulterioare;
 ...
–
Decretul nr. 63/1981
 privind modul de recuperare a unor pagube aduse avutului obștesc, publicat în Buletinul Oficial, Partea I, nr. 17 din 25 martie 1981;
 ...
–
Legea nr. 30/1990
 privind angajarea salariaților în funcție de competență, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 125 din 16 noiembrie 1990;
 ...
–
Legea nr. 2/1991
 privind cumulul de funcții, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 1 din 8 ianuarie 1991;
 ...
–
Legea salarizării nr. 14/1991
, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 32 din 9 februarie 1991, cu modificările și completările ulterioare;
 ...
–
Legea nr. 6/1992
 privind concediul de odihnă și alte concedii ale salariaților, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 16 din 10 februarie 1992;
 ...
–
Legea nr. 68/1993
 privind garantarea în plată a salariului minim, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 246 din 15 octombrie 1993;
 ...
–
Legea nr. 75/1996
 privind stabilirea zilelor de sărbătoare legală în care nu se lucrează, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 150 din 17 iulie 1996, cu modificările și completările ulterioare;
 ...
–
art. 34 și 35 din Legea nr. 130/1996
 privind contractul colectiv de muncă, republicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 184 din 19 mai 1998.
 ...
(3)

Pe data de 1 ianuarie 2011 se abrogă dispozițiile
Decretului nr. 92/1976
 privind carnetul de muncă, publicat în Buletinul Oficial, Partea I, nr. 37 din 26 aprilie 1976, cu modificările ulterioare.
Prezenta lege transpune:
a)

prevederile art. 4 din Directiva (UE) 2015/1.794 a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a directivelor 2008/94/CE, 2009/38/CE și 2002/14/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/59/CE și 2001/23/CE ale Consiliului, în ceea ce privește navigatorii, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JOUE), seria L, nr. 263 din 8 octombrie 2015, precum și art. 16 lit. b), art. 18 și 19 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria L, nr. 299 din 18 noiembrie 2003, și art. 3, 4 și art. 10 din Directiva 2008/104/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind munca prin agent de muncă temporară, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria L, nr. 327 din 5 decembrie 2008;
 ...
b)

prevederile art. 1-6, art. 7 alin. (1), art. 7 alin. (3), art. 8-22 din Directiva (UE) 2019/1.152 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iunie 2019 privind transparența și previzibilitatea condițiilor de muncă în Uniunea Europeană, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria L, nr. 186 din 11 iulie 2019, și art. 3, art. 4 alin. (2) și (3), art. 6, 7, art. 9, art. 10 alin. (3), art. 11, art. 12 alin. (2) și art. 13 din Directiva (UE) 2019/1.158 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iunie 2019 privind echilibrul dintre viața profesională și cea privată a părinților și îngrijitorilor și de abrogare a Directivei 2010/18/UE a Consiliului, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria L, nr. 188 din 12 iulie 2019.
 ...
c)

prevederile art. 1 alin. (1), art. 2, art. 3, art. 4 alin. (1) lit. a) și c), art. 5 alin. (1), (2) și (4)-(6), art. 7, art. 11, 12 și 13 din Directiva (UE) 2022/2.041 a Parlamentului European și a Consiliului din 19 octombrie 2022 privind salariile minime adecvate în Uniunea Europeană, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JOUE), seria L, nr. 275 din 25 octombrie 2022.

 (la 17-11-2024,
 Mențiunea privind transpunerea unor directive a fost completată de

 )

 ...

 (la 22-10-2022,
 Actul a fost completat de

 )

 Notă
...

Reproducem mai jos prevederile
art. II, III și IV din Legea nr. 40/2011
 pentru modificarea și completarea
Legii nr. 53/2003
 - Codul muncii, care nu sunt încorporate în forma republicată a
Legii nr. 53/2003
 - Codul muncii și care se aplică, în continuare, ca dispoziții proprii ale actului modificator:
 Art. II. - (1) Contractele colective de muncă și actele adiționale încheiate în intervalul de la data intrării în vigoare a prezentei legi și până la 31 decembrie 2011 nu pot prevedea o durată de valabilitate care să depășească 31 decembrie 2011. După această dată, contractele colective de muncă și actele adiționale se vor încheia pe durate stabilite prin legea specială.
(2) Contractele colective de muncă în aplicare la data intrării în vigoare a prezentei legi își produc efectele până la data expirării termenului pentru care au fost încheiate.
Art. III. - La data intrării în vigoare a prezentei legi se abrogă:
–
art. 23 alin. (1) din Legea nr. 130/1996
 privind contractul colectiv de muncă, republicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 184 din 19 mai 1998, cu modificările și completările ulterioare;
 ...
–
art. 72 din Legea nr. 168/1999
 privind soluționarea conflictelor de muncă, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 582 din 29 noiembrie 1999, cu modificările și completările ulterioare.
 ...
Art. IV. - Prezenta lege intră în vigoare la 30 de zile de la data publicării în Monitorul Oficial al României, Partea I.

 Notă
...


CODUL MUNCII 24/01/2003
Articolul IV

(1) Ministerul Muncii și Solidarității Sociale pune la dispoziție următoarele informații prin publicarea pe site-ul instituției, prezentate într-un mod cuprinzător și ușor accesibil, inclusiv pentru persoanele cu dizabilități:
a) nivelul salariului de bază minim brut pe țară garantat în plată stabilit potrivit prevederilor
art. 164 alin. (1) din Legea nr. 53/2003 - Codul muncii
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, precum și cu cele aduse prin prezenta lege;
b) nivelul altor salarii de bază minime stabilite prin contractele colective de muncă aplicabile la nivel de grup de unități, de sectoare de negociere colectivă și la nivel național;
c) informații privind căile de sesizare, soluționare amiabilă și atac pe care le au la dispoziție salariații, membrii de sindicat sau reprezentanții salariaților în cazul nerespectării de către angajator a nivelului salariului prevăzut la
lit. a)
 sau
b)
, după caz, precum și informații cu privire la posibilitatea solicitării, în temeiul normelor și principiilor răspunderii civile contractuale, de daune-interese corespunzătoare prejudiciului produs de angajator.
(2) Ministerul Muncii și Solidarității Sociale raportează până la data de 1 octombrie 2025 și, ulterior, o dată la 2 ani către Comisia Europeană următoarele date statistice și informații, pe baza datelor primite de la instituțiile prevăzute la
alin. (3)-(
5)
:
a) rata de acoperire a negocierilor colective în plan național calculată potrivit dispozițiilor
art. 230 alin. (3) din Legea nr. 53/2003
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, precum și cu cele aduse prin prezenta lege;
b) nivelul salariului de bază minim brut pe țară garantat în plată și procentul salariaților cărora li se acordă acesta din totalul salariaților din economia națională;
c) diferențele și/sau derogările de la valoarea salariului de bază minim brut pe țară garantat în plată stabilite prin acte normative și justificarea adoptării acestora, precum și procentul salariaților cărora li se aplică acestea, în măsura în care datele sunt disponibile;
d) descrierea cadrului legal în vigoare la data raportării cu privire la reținerile din salarii.
(3) În aplicarea prevederilor
alin. (2)
, Agenția Națională a Funcționarilor Publici pune la dispoziția Ministerului Muncii și Solidarității Sociale, până la data de 1 martie a anului de raportare, următoarele date și informații:
a) numărul total al personalului plătit din fonduri publice, defalcat pe categorii de personal, respectiv funcționari publici, personal contractual încadrat cu contract individual de muncă sau contract de management și personal care exercită un mandat corespunzător unei funcții de demnitate publică;
b) numărul personalului plătit din fonduri publice al cărui venit salarial este la nivelul salariului de bază minim brut pe țară garantat în plată, defalcat pe categoriile de personal prevăzute la lit. a);
c) numărul acordurilor colective încheiate la fiecare nivel de negociere colectivă și numărul funcționarilor publici cărora li se aplică acestea, pe categorii profesionale;
d) orice alte date și informații disponibile necesare raportării prevăzute la
alin. (2)
.
(4) În aplicarea prevederilor
alin. (2)
, Inspecția Muncii pune la dispoziția Ministerului Muncii și Solidarității Sociale, până la data de 1 martie a anului de raportare, următoarele date și informații:
a) numărul total al contractelor individuale de muncă;
b) numărul contractelor individuale de muncă la nivelul salariului de bază minim brut pe țară garantat în plată;
c) salariile de bază minime brute din contractele și acordurile colective de muncă înregistrate, numărul salariaților care au încheiat contracte individuale de muncă și cărora li se aplică contracte colective de muncă, numărul contractelor și acordurilor colective de muncă înregistrate și sectorul de negociere colectivă din care fac parte unitățile sau instituțiile în care s-au înregistrat contractele sau acordurile colective;
d) orice alte date și informații necesare raportării prevăzute la
alin. (2)
.
(5) În aplicarea prevederilor
alin. (2)
, Institutul Național de Statistică pune la dispoziția Ministerului Muncii și Solidarității Sociale, până la data de 1 martie a anului de raportare, următoarele date și informații:
a) distribuția națională a salariilor, numărul total de lucrători din economia națională și numărul total de lucrători pe fiecare sector de negociere colectivă, numărul de întreprinderi cu peste 10 lucrători în plan național și la nivelul fiecărui sector de negociere colectivă;
b) orice alte date și informații necesare raportării prevăzute la
alin. (2)
.
(6) Modalitățile de transmitere a datelor prevăzute la
alin. (3)
-
(5)
 se stabilesc prin protocoale încheiate în termen de 90 de zile de la data intrării în vigoare a prezentei legi cu instituțiile prevăzute la
alin. (3)
-
(5)
.
(7) Datele comunicate conform dispozițiilor
alin. (2)
-
(5)
 se furnizează defalcate pe criterii de gen, vârstă, grad și tip de dizabilitate, pe sector de negociere colectivă și număr de personal al angajatorului, după caz, și se transmit și confederațiilor sindicale și patronale reprezentative la nivel național.
(8) Prima raportare către Comisia Europeană, realizată în anul 2025, vizează perioada cuprinsă între anii 2021-2023.
(9) Prevederile
art. 164 alin. (1) din Legea nr. 53/2003
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, precum și cu cele aduse prin prezenta lege, se aplică începând cu data de 1 ianuarie 2025, în vederea respectării etapelor procedurii prevăzute la
art. 164 alin. (2) din același act normativ
.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 1

Legalitatea incriminării
(1)

Legea penală prevede faptele care constituie infracțiuni.
(2)

Nicio persoană nu poate fi sancționată penal pentru o faptă care nu era prevăzută de legea penală la data când a fost săvârșită.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 2

Legalitatea sancțiunilor de drept penal
(1)

Legea penală prevede pedepsele aplicabile și măsurile educative ce se pot lua față de persoanele care au săvârșit infracțiuni, precum și măsurile de siguranță ce se pot lua față de persoanele care au comis fapte prevăzute de legea penală.
(2)

Nu se poate aplica o pedeapsă ori nu se poate lua o măsură educativă sau o măsură de siguranță dacă aceasta nu era prevăzută de legea penală la data când fapta a fost săvârșită.
(3)

Nicio pedeapsă nu poate fi stabilită și aplicată în afara limitelor generale ale acesteia.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 16/2017
, publicată în Monitorul Oficial nr. 439 din 13 iunie 2017.

 +

Capitolul II
 Aplicarea legii penale

 +

Secțiunea 1
 Aplicarea legii penale în timp


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 3

Activitatea legii penale
Legea penală se aplică infracțiunilor săvârșite în timpul cât ea se află în vigoare.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 4

Aplicarea legii penale de dezincriminare
Legea penală nu se aplică faptelor săvârșite sub legea veche, dacă nu mai sunt prevăzute de legea nouă. În acest caz, executarea pedepselor, a măsurilor educative și a măsurilor de siguranță, pronunțate în baza legii vechi, precum și toate consecințele penale ale hotărârilor judecătorești privitoare la aceste fapte încetează prin intrarea în vigoare a legii noi.

 Notă
...

Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 651 din 25 octombrie 2018
art. 4 din Codul penal
, care nu asimilează efectele unei decizii a Curții Constituționale prin care se constată neconstituționalitatea unei norme de incriminare cu cele ale unei legi penale de dezincriminare, este neconstituțională.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI
În concluzie, în intervalul 20 decembrie 2018 - 2 februarie 2019, soluția legislativă cuprinsă în
art. 4 din Codul penal
, care nu asimilează efectele unei decizii a Curții Constituționale prin care se constată neconstituționalitatea unei norme de incriminare cu cele ale unei legi penale de dezincriminare, a fost suspendată de drept, încetându-și efectele juridice în data de 3 februarie 2019, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederii atacate.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 30/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 14 din 8 ianuarie 2016:
Stabilește că în situația unei infracțiuni de înșelăciune comise sub imperiul Codului penal din 1969, care a produs un prejudiciu sub pragul de 2.000.000 lei, modificarea noțiunii de "consecințe deosebit de grave" în Codul penal nu produce efectele prevăzute de
art. 4 din Codul penal
 și nici pe cele prevăzute de
art. 3 alin. (1) din Legea nr. 187/2012
 pentru punerea în aplicare a
Legii nr. 286/2009
 privind Codul penal și nu conduce la dezincriminarea infracțiunii de înșelăciune.
Decizie de admitere:
HP nr. 9/2016
, publicată în Monitorul Oficial nr. 356 din 10 mai 2016:
Stabilește că:
1. În aplicarea dispozițiilor
art. 371 din Codul penal
, în cazul infracțiunii de tulburare a ordinii și liniștii publice, pentru existența infracțiunii, violențele, amenințările sau atingerile grave aduse demnității nu trebuie să fie comise împotriva mai multor persoane, fiind suficient ca violențele, amenințările ori atingerile grave aduse demnității, care tulbură ordinea și liniștea publică, să fie săvârșite, în public, împotriva unei persoane.
2. În ipoteza în care violențele, amenințările sau atingerile grave aduse demnității persoanei, care tulbură ordinea și liniștea publică, au fost comise, în public, împotriva unei singure persoane, nu operează dezincriminarea, nefiind incidente dispozițiile
art. 4 din Codul penal
.
Decizie de respingere:
HP nr. 31/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 19 din 11 ianuarie 2016.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 5

Aplicarea legii penale mai favorabile până la judecarea definitivă a cauzei
(1)

În cazul în care de la săvârșirea infracțiunii până la judecarea definitivă a cauzei au intervenit una sau mai multe legi penale, se aplică legea mai favorabilă.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 21/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 829 din 13 noiembrie 2014:
Stabilește că dispozițiile
art. 5 alin. 1 din Codul penal
 trebuie interpretate, inclusiv în materia prescripției răspunderii penale, în sensul că legea penală mai favorabilă este aplicabilă în cazul infracțiunilor săvârșite anterior datei de 1 februarie 2014 care nu au fost încă judecate definitiv, în conformitate cu
Decizia nr. 265/2014 a Curții Constituționale
.
(2)

Dispozițiile
alin. (1)
 se aplică și actelor normative ori prevederilor din acestea declarate neconstituționale, precum și ordonanțelor de urgență aprobate de Parlament cu modificări sau completări ori respinse, dacă în timpul când acestea s-au aflat în vigoare au cuprins dispoziții penale mai favorabile.

 Notă
...

Prin
DECIZIA CURȚII CONSTITUȚIONALE nr. 265 din 6 mai 2014
art. 5 din Codul penal
, constatându-se că aceste prevederi sunt constituționale în măsura în care nu permit combinarea prevederilor din legi succesive în stabilirea și aplicarea legii penale mai favorabile.
Conform
art. 147 alin. (1) din CONSTITUȚIA ROMÂNIEI
Prin urmare, în intervalul 20 mai 2014-3 iulie 2014, dispozițiile
art. 5 din Codul penal
, în măsura în care permit combinarea prevederilor din legi succesive în stabilirea și aplicarea legii penale mai favorabile, au fost suspendate de drept, încetându-și efectele juridice începând cu data de 4 iulie 2014, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor declarate neconstituționale.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 2/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 319 din 30 aprilie 2014:
În aplicarea
art. 5 din Codul penal
, stabilește că prescripția răspunderii penale reprezintă o instituție autonomă față de instituția pedepsei.
Decizie de admitere:
HP nr. 5/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 470 din 26 iunie 2014:
În aplicarea
art. 5 din Codul penal
, se are în vedere criteriul aprecierii globale a legii penale mai favorabile.
Constată că nu este permisă combinarea prevederilor din legi succesive în stabilirea și aplicarea legii penale mai favorabile cu privire la condițiile de existență și sancționare ale infracțiunii în formă continuată.
Decizie de admitere:
HP nr. 10/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 502 din 7 iulie 2014:
Stabilește că, în aplicarea
art. 5 din Codul penal
, circumstanțele atenuante se apreciază global în funcție de incriminare și sancțiune. În situația intrării în vigoare a unei noi legi, ce aduce modificări atât cu privire la pedepse, cât și cu privire la circumstanțele atenuante, circumstanțele ca parte din instituția sancțiunii unei infracțiuni nu pot fi privite și analizate distinct față de instituția pedepsei.
Înlăturarea circumstanțelor atenuante nu aduce atingere principiului neagravării situației în propria cale de atac prevăzut în
art. 418 din Codul de procedură penală
, atunci când în concret, pentru aceeași faptă, se stabilește o sancțiune mai puțin severă.
Decizie de admitere:
HP nr. 13/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 410 din 10 iunie 2015:
Stabilește că în aplicarea dispozițiilor
art. 5 din Codul penal
, conform
Deciziei nr. 265/2014 a Curții Constituționale
, în cazul pluralității de infracțiuni constând într-o infracțiune pentru care, potrivit
Codului penal anterior
, a fost aplicată, printr-o hotărâre definitivă, o pedeapsă cu suspendarea condiționată a executării care, conform
art. 41 alin. (1) din Codul penal
, nu îndeplinește condițiile pentru a constitui primul termen al recidivei postcondamnatorii și, respectiv, o infracțiune săvârșită în termenul de încercare, pentru care legea penală mai favorabilă este legea nouă, stabilirea și executarea pedepsei, în urma revocării suspendării condiționate, se realizează potrivit dispozițiilor
art. 15 alin. (2) din Legea nr. 187/2012
 pentru punerea în aplicare a
Legii nr. 286/2009
 privind Codul penal raportat la
art. 83 alin. 1 din Codul penal anterior
.
Decizie de admitere:
HP nr. 7/2016
, publicată în Monitorul Oficial nr. 251 din 5 aprilie 2016:
Stabilește că, în aplicarea dispozițiilor
art. 5 din Codul penal
, în cazul pluralității de infracțiuni constând în săvârșirea unor infracțiuni anterior datei de 1 februarie 2014, respectiv a unor infracțiuni comise după intrarea în vigoare a noului
Cod penal
, pentru infracțiunile săvârșite anterior datei de 1 februarie 2014 se va aplica legea penală mai favorabilă - identificată ca fiind legea veche sau legea nouă -, iar pentru infracțiunile săvârșite sub imperiul legii penale noi, precum și pentru tratamentul sancționator al concursului de infracțiuni se va aplica legea nouă, conform
art. 3 din Codul penal
 și
art. 10 din Legea nr. 187/2012
 pentru punerea în aplicare a
Legii nr. 286/2009 privind Codul penal
.
Decizie de admitere:
HP nr. 11/2016
, publicată în Monitorul Oficial nr. 468 din 23 iunie 2016:
Stabilește că, în aplicarea dispozițiilor
art. 5 din Codul penal
, conform
Deciziei Curții Constituționale nr. 265/2014
, în cazul pluralității de infracțiuni constând într-o infracțiune pentru care potrivit
Codului penal anterior
 a fost aplicată printr-o hotărâre definitivă o pedeapsă cu suspendarea sub supraveghere a executării pedepsei potrivit
art. 86^1 din Codul penal anterior
 și o infracțiune săvârșită în termenul de încercare, pentru care legea penală mai favorabilă este considerată legea nouă, stabilirea și executarea pedepsei rezultante în urma revocării suspendării sub supraveghere se realizează conform
art. 96 alin. (4)
 și
(5) din Codul penal
.
Decizie de admitere:
HP nr. 12/2019
, publicată în Monitorul Oficial nr. 481 din 13 iunie 2019:
Stabilește că, indiferent de felul pedepsei aplicate pentru infracțiunea săvârșită în cursul termenului de încercare, regimul suspendării condiționate a executării pedepsei aplicată în baza
art. 81 din Codul penal din 1969
, ca efect al aplicării legii penale mai favorabile, printr-o hotărâre pronunțată după 1 februarie 2014, se menține și după intrarea în vigoare a
Codului penal actual
, inclusiv sub aspectul revocării sau anulării acesteia, fiind cel prevăzut de
Codul penal din 1969
.
Decizie de respingere:
HP nr. 9/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 497 din 3 iulie 2014.
Decizie de respingere:
HP nr. 15/2016
, publicată în Monitorul Oficial nr. 550 din 21 iulie 2016.
Decizie de respingere:
HP nr. 4/2017
, publicată în Monitorul Oficial nr. 255 din 12 aprilie 2017.
Decizie de respingere:
HP nr. 12/2024
, publicată în Monitorul Oficial nr. 372 din 19 aprilie 2024.
Decizie de admitere:
HP nr. 373/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1040 din 11 noiembrie 2025:
La stabilirea și aplicarea legii penale mai favorabile în cazul infracțiunilor de act sexual cu un minor, prevăzută de
art. 220 din Codul penal
 (în forma în vigoare anterior datei de 1.01.2024), și viol săvârșit asupra unui minor, prevăzută de
art. 218^1 din Codul penal
 (forma intrată în vigoare începând cu data de 1.01.2024), calificarea faptei săvârșite se realizează în raport cu fiecare dintre legile penale intervenite până la judecarea definitivă în integralitatea lor, având în vedere inclusiv elementele circumstanțiale agravante introduse prin legea penală în vigoare începând cu data de 1 ianuarie 2024.
Decizie de admitere:
HP nr. 391/2025
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1143 din 10 decembrie 2025:
1. În cazul redeschiderii procesului penal, în aplicarea
art. 155 alin. (4) din Codul penal
, la calculul termenului de prescripție a răspunderii penale nu se ia în considerare și perioada cuprinsă între data rămânerii definitivă a hotărârii inițiale de condamnare și data redeschiderii procesului penal.
2. Ulterior redeschiderii procesului penal nu mai curge un nou termen de prescripție generală conform
art. 155 alin. (5) din Codul penal
, dacă acest termen era împlinit anterior rămânerii definitivă a condamnării inițiale, în aplicarea
art. 5 din Codul penal
 privind legea penală mai favorabilă, prin prisma declarării ca neconstituționale a dispozițiilor
art. 155 alin. (1) din Codul penal
 prin
deciziile nr. 297/2018
 și
nr. 358/2022
 ale Curții Constituționale.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 6

Aplicarea legii penale mai favorabile după judecarea definitivă a cauzei
(1)

Când după rămânerea definitivă a hotărârii de condamnare și până la executarea completă a pedepsei închisorii sau amenzii a intervenit o lege care prevede o pedeapsă mai ușoară, sancțiunea aplicată, dacă depășește maximul special prevăzut de legea nouă pentru infracțiunea săvârșită, se reduce la acest maxim.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 6/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 471 din 26 iunie 2014:
În aplicarea legii penale mai favorabile după judecarea definitivă a cauzei potrivit
art. 6 alin. 1 din Codul penal
, în cazul tentativei, limita maximă a pedepsei ce trebuie avută în vedere este maximul prevăzut de lege pentru forma tentată (maximul special al pedepsei prevăzute de lege pentru infracțiunea consumată, redus sau înlocuit conform dispozițiilor privind tratamentul sancționator al tentativei).
Decizie de admitere:
HP nr. 8/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 473 din 27 iunie 2014:
În aplicarea legii penale mai favorabile după judecarea definitivă a cauzei potrivit
art. 6 alin. (1) din Codul penal
, stabilește că la maximul special prevăzut de legea nouă pentru infracțiunea săvârșită nu se vor lua în considerare circumstanțele atenuante sau agravante reținute condamnatului și care apar valorificate în pedeapsa concretă, atunci când se compară pedeapsa aplicată cu maximul special prevăzut de legea nouă.
Decizie de admitere:
HP nr. 13/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 505 din 8 iulie 2014:
Dispozițiile
art. 6 alin. (1) din Codul penal
, privitoare la legea mai favorabilă după judecarea definitivă a cauzei, sunt aplicabile și cu privire la hotărârea de condamnare pronunțată de un alt stat față de cetățenii români, dacă aceasta a fost recunoscută în procedura reglementată de
Legea nr. 302/2004
 privind cooperarea judiciară internațională în materie penală, republicată, cu modificările și completările ulterioare.
Decizie de admitere:
HP nr. 14/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 525 din 15 iulie 2014:
Stabilește că în aplicarea legii penale mai favorabile, după judecarea definitivă a cauzei, potrivit
art. 6 alin. (1) din Codul penal
, atunci când se compară pedeapsa aplicată cu maximul special prevăzut de legea nouă, nu se va lua în considerare cauza specială de reducere a pedepsei prevăzută de
art. 320^1 alin. 7 din Codul de procedură penală anterior
, reținută condamnatului și valorificată în pedeapsa concretă.
Decizie de admitere:
HP nr. 15/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 546 din 23 iulie 2014:
Stabilește că, în interpretarea dispozițiilor
art. 6 alin. (1) din Codul penal
, pentru ipoteza unei infracțiuni comise în stare de recidivă postexecutorie judecată definitiv înainte de intrarea în vigoare a
noului Cod penal
, pedeapsa aplicată prin hotărârea de condamnare se va compara cu maximul special prevăzut în legea nouă pentru infracțiunea săvârșită prin luarea în considerare a dispozițiilor
art. 43 alin. (5) din Codul penal
.
Decizie de admitere:
HP nr. 12/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 409 din 10 iunie 2015:
În interpretarea dispozițiilor
art. 6 alin. (1) din Codul penal
, în cazul pedepselor definitive pentru infracțiuni care au produs consecințe deosebit de grave potrivit
Codului penal anterior
, determinarea maximului special prevăzut de legea nouă se realizează, chiar dacă valoarea prejudiciului este inferioară pragului valoric prevăzut de
art. 183 din Codul penal
, prin raportare la varianta agravată a infracțiunilor limitativ enumerate în
art. 309 din Codul penal
.
Decizie de respingere:
HP nr. 22/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 817 din 10 noiembrie 2014.
(2)

Dacă după rămânerea definitivă a hotărârii de condamnare la detențiune pe viață și până la executarea ei a intervenit o lege care prevede pentru aceeași faptă numai pedeapsa închisorii, pedeapsa detențiunii pe viață se înlocuiește cu maximul închisorii prevăzut pentru acea infracțiune.
(3)

Dacă legea nouă prevede în locul pedepsei închisorii numai amenda, pedeapsa aplicată se înlocuiește cu amenda, fără a se putea depăși maximul special prevăzut în legea nouă. Ținându-se seama de partea executată din pedeapsa închisorii, se poate înlătura în totul sau în parte executarea amenzii.
(4)

Măsurile educative neexecutate și neprevăzute în legea nouă nu se mai execută, iar cele care au corespondent în legea nouă se execută în conținutul și limitele prevăzute de aceasta, dacă este mai favorabilă.
(5)

Când legea nouă este mai favorabilă în condițiile
alin. (1)-(4)
, pedepsele complementare și măsurile de siguranță neexecutate și neprevăzute în legea nouă nu se mai execută, iar cele care au corespondent în legea nouă se execută în conținutul și limitele prevăzute de aceasta.
(6)

Dacă legea nouă este mai favorabilă numai sub aspectul pedepselor complementare sau măsurilor de siguranță, acestea se execută în conținutul și limitele prevăzute de legea nouă.
(7)

Când o dispoziție din legea nouă se referă la pedepse definitiv aplicate, se ține seama, în cazul pedepselor executate până la data intrării în vigoare a acesteia, de pedeapsa redusă sau înlocuită potrivit dispozițiilor
alin. (1)-(6)
.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 1/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 349 din 13 mai 2014:
În aplicarea legii penale mai favorabile, după judecarea definitivă a cauzei înainte de intrarea în vigoare a noului Cod penal, pentru ipoteza unui concurs de infracțiuni, într-o primă etapă se verifică incidența dispozițiilor
art. 6 din Codul penal
, cu privire la pedepsele individuale.
În a doua etapă se verifică dacă pedeapsa rezultantă aplicată potrivit legii vechi depășește maximul la care se poate ajunge în baza legii noi, conform
art. 39 din Codul penal
.
În cazul în care pedeapsa rezultantă, aplicată potrivit legii vechi, depășește maximul la care se poate ajunge în baza
art. 39 din Codul penal
, pedeapsa rezultantă va fi redusă la acest maxim.
În caz contrar, pedeapsa rezultantă va rămâne astfel cum a fost stabilită potrivit legii vechi.
Decizie de admitere:
HP nr. 7/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 471 din 26 iunie 2014:
În aplicarea legii penale mai favorabile, potrivit
art. 6 din Codul penal
, în cazul infracțiunilor continuate, prin sintagma "maxim special prevăzut de legea nouă pentru infracțiunea săvârșită" se înțelege maximul special prevăzut de lege pentru infracțiune, fără luarea în considerare a cauzei de majorare a pedepsei prevăzută pentru infracțiunea continuată.
Decizie de admitere:
HP nr. 18/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 775 din 24 octombrie 2014:
Stabilește că în aplicarea legii penale mai favorabile, după judecarea definitivă a cauzei, potrivit
art. 6 din Codul penal
 cu referire la
art. 21 alin. (1)
,
(2)
 și
(3) din Legea nr. 187/2012
:
- pedeapsa închisorii executabilă sau pedeapsa în cazul pluralității de infracțiuni executabilă aplicată pentru infracțiunile comise în timpul minorității al cărei cuantum este până în 15 ani se va înlocui cu măsura educativă a internării într-un centru de detenție pe o perioadă egală cu durata pedepsei închisorii;
- pedeapsa executabilă sau pedeapsa în cazul pluralității de infracțiuni executabilă aplicată pentru infracțiunile comise în timpul minorității mai mare de 15 ani, însă care nu depășește 20 de ani, se va înlocui cu măsura educativă a internării într-un centru de detenție pe o perioadă de 15 ani.
Decizie de admitere:
HP nr. 3/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 380 din 2 iunie 2015:
Statuează în sensul că, în aplicarea dispozițiilor
art. 6 din Codul penal
, stabilirea pedepsei în baza legii noi, în cazul pluralității de infracțiuni care, potrivit Codului penal din 1969, presupunea reținerea stării de recidivă postcondamnatorie cu revocarea suspendării condiționate, iar, potrivit
Codului penal
, condițiile recidivei postcondamnatorii cu privire la primul termen nu mai sunt întrunite, se determină conform
art. 44
 raportat la
art. 39 din Codul penal
, referitoare la pluralitatea intermediară.
Decizie de admitere:
HP nr. 13/2016
, publicată în Monitorul Oficial nr. 457 din 21 iunie 2016:
Stabilește că, în aplicarea dispozițiilor
art. 6 din Codul penal
, în cazul unei infracțiuni în formă continuată care, potrivit legii penale noi, nu mai îndeplinește condițiile de existență ale infracțiunii continuate, ci condițiile concursului de infracțiuni, instanța se raportează la maximul special prevăzut de legea nouă pentru infracțiunea săvârșită, iar nu la pedeapsa maximă ce ar rezulta prin aplicarea dispozițiilor referitoare la concursul de infracțiuni conform legii penale noi.
Decizie de admitere:
HP nr. 13/2017
, publicată în Monitorul Oficial nr. 464 din 21 iunie 2017:
Stabilește că dispozițiile
art. 6 din Codul penal
 sunt incidente în ipoteza în care legea penală mai favorabilă a intervenit după liberarea condiționată a persoanei condamnate, iar ulterior s-a dispus executarea restului de pedeapsă, printr-o nouă hotărâre definitivă de condamnare, prin care instanța nu s-a pronunțat cu privire la aplicarea legii penale mai favorabile după judecarea definitivă a cauzei.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 7

Aplicarea legii penale temporare
(1)

Legea penală temporară se aplică infracțiunii săvârșite în timpul când era în vigoare, chiar dacă fapta nu a fost urmărită sau judecată în acel interval de timp.
(2)

Legea penală temporară este legea penală care prevede data ieșirii ei din vigoare sau a cărei aplicare este limitată prin natura temporară a situației care a impus adoptarea sa.

 +

Secțiunea a 2-a
 Aplicarea legii penale în spațiu


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 8

Teritorialitatea legii penale
(1)

Legea penală română se aplică infracțiunilor săvârșite pe teritoriul României.
(2)

Prin teritoriul României se înțelege întinderea de pământ, marea teritorială și apele cu solul, subsolul și spațiul aerian, cuprinse între frontierele de stat.
(3)

Prin infracțiune săvârșită pe teritoriul României se înțelege orice infracțiune comisă pe teritoriul arătat în
alin. (2)
 sau pe o navă sub pavilion românesc ori pe o aeronavă înmatriculată în România.
(4)

Infracțiunea se consideră săvârșită pe teritoriul României și atunci când pe acest teritoriu ori pe o navă sub pavilion românesc sau pe o aeronavă înmatriculată în România s-a efectuat un act de executare, de instigare sau de complicitate ori s-a produs, chiar în parte, rezultatul infracțiunii.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 9

Personalitatea legii penale
(1)

Legea penală română se aplică infracțiunilor săvârșite în afara teritoriului țării de către un cetățean român sau de o persoană juridică română, dacă pedeapsa prevăzută de legea română este detențiunea pe viață ori închisoarea mai mare de 10 ani.
(2)

În celelalte cazuri, legea penală română se aplică infracțiunilor săvârșite în afara teritoriului țării de către un cetățean român sau de o persoană juridică română, dacă fapta este prevăzută ca infracțiune și de legea penală a țării unde a fost săvârșită ori dacă a fost comisă într-un loc care nu este supus jurisdicției niciunui stat.
(3)

Punerea în mișcarea a acțiunii penale se face cu autorizarea prealabilă a procurorului general al parchetului de pe lângă curtea de apel în a cărei rază teritorială se află parchetul mai întâi sesizat sau, după caz, a procurorului general al parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție. Termenul în care procurorul poate emite autorizarea este de până la 30 de zile de la data solicitării autorizării și poate fi prelungit, în condițiile legii, fără ca durata totală să depășească 180 de zile.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (3) al art. 9 a fost modificat de

 )

 Notă
...

Reproducem mai jos prevederile
art. II din LEGEA nr. 224 din 12 decembrie 2025
Prin derogare de la prevederile
art. 9 din Legea nr. 286/2009 privind Codul penal
, cu modificările și completările ulterioare, precum și în aplicarea
art. 12
 din aceeași lege, dacă faptele sunt săvârșite în afara teritoriului țării de către un cetățean român sau de o persoană juridică română, indiferent de pedeapsa prevăzută de legea română, chiar dacă fapta nu este prevăzută ca infracțiune de legea penală a țării unde aceasta a fost săvârșită și fără a fi necesară autorizarea prealabilă a procurorului general de la parchetul de pe lângă curtea de apel în a cărei rază teritorială se află parchetul mai întâi sesizat sau a procurorului general de la parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție, legea penală română se aplică infracțiunilor prevăzute la
art. 27^1 din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 202/2008
 privind punerea în aplicare a sancțiunilor internaționale, aprobată cu modificări prin
Legea nr. 217/2009
, cu modificările și completările ulterioare.

 Notă
...


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul I

I din LEGEA nr. 217 din 29 octombrie 2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1012 din 30 octombrie 2020, prevede:


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul II

Prin excepție de la prevederile
art. 9 din Legea nr. 286/2009
 privind Codul penal, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 510 din 24 iulie 2009, cu modificările și completările ulterioare, și în aplicarea
art. 12 din Legea nr. 286/2009
, cu modificările și completările ulterioare, pentru faptele prevăzute la
art. 218-220
,
art. 221 alin. (1)-(2^1)
,
art. 222^1
,
art. 216^1
 și
art. 374 alin. (1)
 și
(1^1) din Legea nr. 286/2009
, cu modificările și completările ulterioare, legea penală română se aplică infracțiunilor săvârșite în afara teritoriului țării de către un cetățean român sau de o persoană juridică română indiferent de pedeapsa prevăzută de legea română, chiar dacă fapta nu este prevăzută ca infracțiune de legea penală a țării unde aceasta a fost săvârșită.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 10

Realitatea legii penale
(1)

Legea penală română se aplică infracțiunilor săvârșite în afara teritoriului țării de către un cetățean străin sau o persoană fără cetățenie, contra statului român, contra unui cetățean român ori a unei persoane juridice române.
(2)

Punerea în mișcare a acțiunii penale se face cu autorizarea prealabilă a procurorului general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție și numai dacă fapta nu face obiectul unei proceduri judiciare în statul pe teritoriul căruia s-a comis.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 11

Universalitatea legii penale
(1)

Legea penală română se aplică și altor infracțiuni decât celor prevăzute în
art. 10
, săvârșite în afara teritoriului țării de un cetățean străin sau o persoană fără cetățenie, care se află de bunăvoie pe teritoriul României, în următoarele cazuri:
a)

s-a săvârșit o infracțiune pe care statul român și-a asumat obligația să o reprime în temeiul unui tratat internațional, indiferent dacă este prevăzută sau nu de legea penală a statului pe al cărui teritoriu a fost comisă;
 ...
b)

s-a cerut extrădarea sau predarea infractorului și aceasta a fost refuzată.
 ...
(2)

Dispozițiile
alin. (1) lit. b)
 nu se aplică atunci când, potrivit legii statului în care s-a săvârșit infracțiunea, există o cauză care împiedică punerea în mișcare a acțiunii penale sau continuarea procesului penal ori executarea pedepsei sau când pedeapsa a fost executată ori este considerată ca executată.
(3)

Când pedeapsa nu a fost executată sau a fost executată numai în parte, se procedează potrivit dispozițiilor legale privitoare la recunoașterea hotărârilor străine.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 12

Legea penală și tratatele internaționale
Dispozițiile
art. 8-11
 se aplică dacă nu se dispune altfel printr-un tratat internațional la care România este parte.

 Notă
...

Reproducem mai jos prevederile
art. II din LEGEA nr. 224 din 12 decembrie 2025
Prin derogare de la prevederile
art. 9 din Legea nr. 286/2009 privind Codul penal
, cu modificările și completările ulterioare, precum și în aplicarea
art. 12
 din aceeași lege, dacă faptele sunt săvârșite în afara teritoriului țării de către un cetățean român sau de o persoană juridică română, indiferent de pedeapsa prevăzută de legea română, chiar dacă fapta nu este prevăzută ca infracțiune de legea penală a țării unde aceasta a fost săvârșită și fără a fi necesară autorizarea prealabilă a procurorului general de la parchetul de pe lângă curtea de apel în a cărei rază teritorială se află parchetul mai întâi sesizat sau a procurorului general de la parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție, legea penală română se aplică infracțiunilor prevăzute la
art. 27^1 din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 202/2008
 privind punerea în aplicare a sancțiunilor internaționale, aprobată cu modificări prin
Legea nr. 217/2009
, cu modificările și completările ulterioare.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 13

Imunitatea de jurisdicție
Legea penală nu se aplică infracțiunilor săvârșite de către reprezentanții diplomatici ai statelor străine sau de către alte persoane care, în conformitate cu tratatele internaționale, nu sunt supuse jurisdicției penale a statului român.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 14

Extrădarea
(1)

Extrădarea poate fi acordată sau solicitată în temeiul unui tratat internațional la care România este parte ori pe bază de reciprocitate, în condițiile legii.
(2)

Predarea sau extrădarea unei persoane în relația cu statele membre ale Uniunii Europene se acordă sau se solicită în condițiile legii.
(3)

Predarea unei persoane către un tribunal penal internațional se acordă în condițiile legii.

 +

Titlul II
 Infracțiunea

 +

Capitolul I
 Dispoziții generale


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 15

Trăsăturile esențiale ale infracțiunii
(1)

Infracțiunea este fapta prevăzută de legea penală, săvârșită cu vinovăție, nejustificată și imputabilă persoanei care a săvârșit-o.
(2)

Infracțiunea este singurul temei al răspunderii penale.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 5/2016
, publicată în Monitorul Oficial nr. 183 din 11 martie 2016.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 16

Vinovăția
(1)

Fapta constituie infracțiune numai dacă a fost săvârșită cu forma de vinovăție cerută de legea penală.
(2)

Vinovăție există când fapta este comisă cu intenție, din culpă sau cu intenție depășită.
(3)

Fapta este săvârșită cu intenție când făptuitorul:
a)

prevede rezultatul faptei sale, urmărind producerea lui prin săvârșirea acelei fapte;
 ...
b)

prevede rezultatul faptei sale și, deși nu-l urmărește, acceptă posibilitatea producerii lui.
 ...
(4)

Fapta este săvârșită din culpă, când făptuitorul:
a)

prevede rezultatul faptei sale, dar nu-l acceptă, socotind fără temei că el nu se va produce;
 ...
b)

nu prevede rezultatul faptei sale, deși trebuia și putea să îl prevadă.
 ...
(5)

Există intenție depășită când fapta constând într-o acțiune sau inacțiune intenționată produce un rezultat mai grav, care se datorează culpei făptuitorului.
(6)

Fapta constând într-o acțiune sau inacțiune constituie infracțiune când este săvârșită cu intenție. Fapta comisă din culpă constituie infracțiune numai când legea o prevede în mod expres.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 17

Săvârșirea infracțiunii comisive prin omisiune
Infracțiunea comisivă care presupune producerea unui rezultat se consideră săvârșită și prin omisiune, când:
a)

există o obligație legală sau contractuală de a acționa;
 ...
b)

autorul omisiunii, printr-o acțiune sau inacțiune anterioară, a creat pentru valoarea socială protejată o stare de pericol care a înlesnit producerea rezultatului.
 ...

 +

Capitolul II
 Cauzele justificative


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 18

Dispoziții generale
(1)

Nu constituie infracțiune fapta prevăzută de legea penală, dacă există vreuna dintre cauzele justificative prevăzute de lege.
(2)

Efectul cauzelor justificative se extinde și asupra participanților.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 19

Legitima apărare
(1)

Este justificată fapta prevăzută de legea penală săvârșită în legitimă apărare.
(2)

Este în legitimă apărare persoana care săvârșește fapta pentru a înlătura un atac material, direct, imediat și injust, care pune în pericol persoana sa, a altuia, drepturile acestora sau un interes general, dacă apărarea este proporțională cu gravitatea atacului.
(3)

Se prezumă a fi în legitimă apărare, în condițiile
alin. (2)
, acela care comite fapta pentru a respinge pătrunderea unei persoane într-o locuință, încăpere, dependința sau loc împrejmuit ținând de aceasta, fără drept, prin violență, viclenie, efracție sau alte asemenea modalități nelegale ori în timpul nopții.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 20

Starea de necesitate
(1)

Este justificată fapta prevăzută de legea penală săvârșită în stare de necesitate.
(2)

Este în stare de necesitate persoana care săvârșește fapta pentru a salva de la un pericol imediat și care nu putea fi înlăturat altfel viața, integritatea corporală sau sănătatea sa ori a altei persoane sau un bun important al său ori al altei persoane sau un interes general, dacă urmările faptei nu sunt vădit mai grave decât cele care s-ar fi putut produce în cazul în care pericolul nu era înlăturat.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 21

Exercitarea unui drept sau îndeplinirea unei obligații
(1)

Este justificată fapta prevăzută de legea penală constând în exercitarea unui drept recunoscut de lege sau în îndeplinirea unei obligații impuse de lege, cu respectarea condițiilor și limitelor prevăzute de aceasta.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 19/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 590 din 5 august 2015:
Stabilește că fapta medicului angajat cu contract de muncă într-o unitate spitalicească din sistemul public de sănătate, care are calitatea de funcționar public, în accepțiunea dispozițiilor
art. 175 alin. 1 lit. b teza a II-a din Codul penal
, de a primi plăți suplimentare sau donații de la pacienți, în condițiile
art. 34 alin. 2 din Legea drepturilor pacientului nr. 46/2003
, nu constituie o exercitare a unui drept recunoscut de lege având ca urmare incidența dispozițiilor
art. 21 alin. 1 teza I-a din Cod penal
.
(2)

Este de asemenea justificată fapta prevăzută de legea penală constând în îndeplinirea unei obligații impuse de autoritatea competentă, în forma prevăzută de lege, dacă aceasta nu este în mod vădit ilegală.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 22

Consimțământul persoanei vătămate
(1)

Este justificată fapta prevăzută de legea penală săvârșită cu consimțământul persoanei vătămate, dacă aceasta putea să dispună în mod legal de valoarea socială lezată sau pusă în pericol.
(2)

Consimțământul persoanei vătămate nu produce efecte în cazul infracțiunilor contra vieții, precum și atunci când legea exclude efectul justificativ al acestuia.

 +

Capitolul III
 Cauzele de neimputabilitate


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 23

Dispoziții generale
(1)

Nu constituie infracțiune fapta prevăzută de legea penală, dacă a fost comisă în condițiile vreuneia dintre cauzele de neimputabilitate.
(2)

Efectul cauzelor de neimputabilitate nu se extinde asupra participanților, cu excepția cazului fortuit.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 24

Constrângerea fizică
Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită din cauza unei constrângeri fizice căreia făptuitorul nu i-a putut rezista.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 25

Constrângerea morală
Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită din cauza unei constrângeri morale, exercitată prin amenințare cu un pericol grav pentru persoana făptuitorului ori a altuia și care nu putea fi înlăturat în alt mod.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 26

Excesul neimputabil
(1)

Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită de persoana aflată în stare de legitimă apărare, care a depășit, din cauza tulburării sau temerii, limitele unei apărări proporționale cu gravitatea atacului.
(2)

Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită de persoana aflată în stare de necesitate, care nu și-a dat seama, în momentul comiterii faptei, că pricinuiește urmări vădit mai grave decât cele care s-ar fi putut produce dacă pericolul nu era înlăturat.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 27

Minoritatea făptuitorului
Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită de un minor, care la data comiterii acesteia nu îndeplinea condițiile legale pentru a răspunde penal.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 28

Iresponsabilitatea
Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită de persoana care, în momentul comiterii acesteia, nu putea să-și dea seama de acțiunile sau inacțiunile sale ori nu putea să le controleze, fie din cauza unei boli psihice, fie din alte cauze.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 29

Intoxicația
Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită de persoana care, în momentul comiterii acesteia, nu putea să-și dea seama de acțiunile sau inacțiunile sale ori nu putea să le controleze, din cauza intoxicării involuntare cu alcool sau cu alte substanțe psihoactive.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 30

Eroarea
(1)

Nu constituie infracțiune fapta prevăzută de legea penală săvârșită de persoana care, în momentul comiterii acesteia, nu cunoștea existența unei stări, situații ori împrejurări de care depinde caracterul penal al faptei.
(2)

Dispozițiile
alin. (1)
 se aplică și faptelor săvârșite din culpă pe care legea penală le pedepsește, numai dacă necunoașterea stării, situației ori împrejurării respective nu este ea însăși rezultatul culpei.
(3)

Nu constituie circumstanță agravantă sau element circumstanțial agravant starea, situația ori împrejurarea pe care infractorul nu a cunoscut-o în momentul săvârșirii infracțiunii.
(4)

Prevederile
alin. (1)-(3)
 se aplică în mod corespunzător și în cazul necunoașterii unei dispoziții legale extrapenale.
(5)

Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală săvârșită ca urmare a necunoașterii sau cunoașterii greșite a caracterului ilicit al acesteia din cauza unei împrejurări care nu putea fi în niciun fel evitată.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 31/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 19 din 11 ianuarie 2016.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 31

Cazul fortuit
Nu este imputabilă fapta prevăzută de legea penală al cărei rezultat e consecința unei împrejurări care nu putea fi prevăzută.

 +

Capitolul IV
 Tentativa


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 32

Tentativa
(1)

Tentativa constă în punerea în executare a intenției de a săvârși infracțiunea, executare care a fost însă întreruptă sau nu și-a produs efectul.
(2)

Nu există tentativă atunci când imposibilitatea de consumare a infracțiunii este consecința modului cum a fost concepută executarea.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 33

Pedepsirea tentativei
(1)

Tentativa se pedepsește numai când legea prevede în mod expres aceasta.
(2)

Tentativa se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru infracțiunea consumată, ale cărei limite se reduc la jumătate. Când pentru infracțiunea consumată legea prevede pedeapsa detențiunii pe viață, iar instanța s-ar orienta spre aceasta, tentativa se sancționează cu pedeapsa închisorii de la 10 la 20 de ani.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 34

Desistarea și împiedicarea producerii rezultatului
(1)

Nu se pedepsește autorul care, înainte de descoperirea faptei, s-a desistat ori a încunoștințat autoritățile de comiterea acesteia, astfel încât consumarea să poată fi împiedicată, sau a împiedicat el însuși consumarea infracțiunii.
(2)

Dacă actele îndeplinite până în momentul desistării sau împiedicării producerii rezultatului constituie o altă infracțiune, se aplică pedeapsa pentru această infracțiune.

 +

Capitolul V
 Unitatea și pluralitatea de infracțiuni


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 35

Unitatea infracțiunii continuate și a celei complexe
(1)

 Infracțiunea este continuată când o persoană săvârșește la diferite intervale de timp, dar în realizarea aceleiași rezoluții, acțiuni sau inacțiuni care prezintă, fiecare în parte, conținutul aceleiași infracțiuni.

 (la 09-07-2023,
 Alineatul (1), Articolul 35, Capitolul V, Titlul II, Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(2)

Infracțiunea este complexă când în conținutul său intră, ca element constitutiv sau ca element circumstanțial agravant, o acțiune sau o inacțiune care constituie prin ea însăși o faptă prevăzută de legea penală.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 36

Pedeapsa pentru infracțiunea continuată și infracțiunea complexă
(1)

Infracțiunea continuată se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru infracțiunea săvârșită, al cărei maxim se poate majora cu cel mult 3 ani în cazul pedepsei închisorii, respectiv cu cel mult o treime în cazul pedepsei amenzii.
(2)

Infracțiunea complexă se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru acea infracțiune.
(3)

Infracțiunea complexă săvârșită cu intenție depășită, dacă s-a produs numai rezultatul mai grav al acțiunii secundare, se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru infracțiunea complexă consumată.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 37

Recalcularea pedepsei pentru infracțiunea continuată sau complexă
Dacă cel condamnat definitiv pentru o infracțiune continuată sau complexă este judecat ulterior și pentru alte acțiuni sau inacțiuni care intră în conținutul aceleiași infracțiuni, ținându-se seama de infracțiunea săvârșită în întregul ei, se stabilește o pedeapsă corespunzătoare, care nu poate fi mai ușoară decât cea pronunțată anterior.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 49/2021
, publicată în Monitorul Oficial nr. 737 din 28 iulie 2021
Decizie de admitere:
RIL nr. 11/2021
, publicată în Monitorul Oficial nr. 909 din 22 septembrie 2021:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 37 din Codul penal
, în ipoteza în care constată existența unei condamnări definitive pentru o infracțiune continuată, instanța învestită cu judecarea unor acțiuni sau inacțiuni care intră în conținutul constitutiv al aceleiași infracțiuni va proceda la recalcularea pedepsei ținând seama de infracțiunea săvârșită în întregul ei, va stabili o pedeapsă unică ce nu poate fi mai mică decât cea pronunțată anterior și va dispune anularea formelor de executare emise ca urmare a condamnării anterioare și emiterea unora noi în conformitate cu hotărârea pronunțată sau, după caz, va constata executată pedeapsa.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 38

Concursul de infracțiuni
(1)

Există concurs real de infracțiuni când două sau mai multe infracțiuni au fost săvârșite de aceeași persoană, prin acțiuni sau inacțiuni distincte, înainte de a fi condamnată definitiv pentru vreuna din ele. Există concurs real de infracțiuni și atunci când una dintre infracțiuni a fost comisă pentru săvârșirea sau ascunderea altei infracțiuni.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 38/2026
, publicată în Monitorul Oficial nr. 211 din 18 martie 2026.
(2)

Există concurs formal de infracțiuni când o acțiune sau o inacțiune săvârșită de o persoană, din cauza împrejurărilor în care a avut loc sau a urmărilor pe care le-a produs, realizează conținutul mai multor infracțiuni.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 22/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 907 din 6 octombrie 2020:
Stabilește că, în cazul în care o infracțiune (A) este concurentă atât cu infracțiunea ce reprezintă primul termen (B), cât și cu infracțiunea ce reprezintă al doilea termen (C) al unei recidive postcondamnatorii, operațiunea de stabilire a pedepsei rezultante implică aplicarea regulilor concursului de infracțiuni între pedepsele stabilite pentru infracțiunile (A) și (B), rezultantei fiindu-i aplicate ulterior regulile recidivei postcondamnatorii prin raportare la pedeapsa stabilită pentru infracțiunea (C).
Decizie de respingere:
HP nr. 68/2022
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1167 din 6 decembrie 2022.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 39

Pedeapsa principală în caz de concurs de infracțiuni
(1)

În caz de concurs de infracțiuni, se stabilește pedeapsa pentru fiecare infracțiune în parte și se aplică pedeapsa, după cum urmează:
a)

când s-au stabilit o pedeapsă cu detențiune pe viață și una sau mai multe pedepse cu închisoare ori cu amendă, se aplică pedeapsa detențiunii pe viață;
 ...
b)

când s-au stabilit numai pedepse cu închisoare, se aplică pedeapsa cea mai grea, la care se adaugă un spor de o treime din totalul celorlalte pedepse stabilite;
 ...
c)

când s-au stabilit numai pedepse cu amendă, se aplică pedeapsa cea mai grea, la care se adaugă un spor de o treime din totalul celorlalte pedepse stabilite;
 ...

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 20/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 733 din 13 august 2020:
Stabilește că, în interpretarea dispozițiilor
art. 39 alin. (1) lit. c) din Codul penal
, în caz de concurs de infracțiuni, în ipoteza în care suma corespunzătoare unei zile-amendă stabilită pentru infracțiunile concurente este diferită, pedeapsa rezultantă se determină astfel:
– se cumulează pedeapsa amenzii celei mai grele cu sporul de o treime din totalul celorlalte amenzi stabilite;
– se determină numărul de zile-amendă, prin cumularea numărului celui mai mare al zilelor-amendă stabilite pentru o infracțiune cu sporul de o treime din totalul zilelor-amendă corespunzătoare celorlalte amenzi;
– se stabilește suma corespunzătoare unei zile-amendă, prin împărțirea cuantumului pedepsei rezultante a amenzii la numărul de zile-amendă rezultante.
d)

când s-au stabilit o pedeapsă cu închisoare și o pedeapsă cu amendă, se aplică pedeapsa închisorii, la care se adaugă în întregime pedeapsa amenzii;
 ...
e)

când s-au stabilit mai multe pedepse cu închisoare și mai multe pedepse cu amendă se aplică pedeapsa închisorii conform
lit. b)
, la care se adaugă în întregime pedeapsa amenzii conform
lit. c)
.
 ...
(2)

Atunci când s-au stabilit mai multe pedepse cu închisoarea, dacă prin adăugare la pedeapsa cea mai mare a sporului de o treime din totalul celorlalte pedepse cu închisoarea stabilite s-ar depăși cu 10 ani sau mai mult maximul general al pedepsei închisorii, iar pentru cel puțin una dintre infracțiunile concurente pedeapsa prevăzută de lege este închisoarea de 20 de ani sau mai mare, se poate aplica pedeapsa detențiunii pe viață.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 3/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 380 din 2 iunie 2015:
Statuează în sensul că, în aplicarea dispozițiilor
art. 6 din Codul penal
, stabilirea pedepsei în baza legii noi, în cazul pluralității de infracțiuni care, potrivit Codului penal din 1969, presupunea reținerea stării de recidivă postcondamnatorie cu revocarea suspendării condiționate, iar, potrivit
Codului penal
, condițiile recidivei postcondamnatorii cu privire la primul termen nu mai sunt întrunite, se determină conform
art. 44
 raportat la
art. 39 din Codul penal
, referitoare la pluralitatea intermediară.
Decizie de respingere:
HP nr. 8/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 521 din 18 iunie 2020
Decizie de admitere:
HP nr. 22/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 907 din 6 octombrie 2020:
Stabilește că, în cazul în care o infracțiune (A) este concurentă atât cu infracțiunea ce reprezintă primul termen (B), cât și cu infracțiunea ce reprezintă al doilea termen (C) al unei recidive postcondamnatorii, operațiunea de stabilire a pedepsei rezultante implică aplicarea regulilor concursului de infracțiuni între pedepsele stabilite pentru infracțiunile (A) și (B), rezultantei fiindu-i aplicate ulterior regulile recidivei postcondamnatorii prin raportare la pedeapsa stabilită pentru infracțiunea (C).
Decizie de respingere:
HP nr. 68/2022
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1167 din 6 decembrie 2022.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 40

Contopirea pedepselor pentru infracțiuni concurente
(1)

Dacă infractorul condamnat definitiv este judecat ulterior pentru o infracțiune concurentă, se aplică dispozițiile
art. 39
.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 17/2021
, publicată în Monitorul Oficial nr. 514 din 18 mai 2021.
(2)

Dispozițiile
art. 39
 se aplică și în cazul în care, după ce o hotărâre de condamnare a rămas definitivă, se constată că cel condamnat mai suferise o condamnare definitivă pentru o infracțiune concurentă.
(3)

Dacă infractorul a executat integral sau parțial pedeapsa aplicată prin hotărârea anterioară, ceea ce s-a executat se scade din durata pedepsei aplicate pentru infracțiunile concurente.
(4)

Dispozițiile privitoare la aplicarea pedepsei în caz de concurs de infracțiuni se aplică și în cazul în care condamnarea la pedeapsa detențiunii pe viață a fost comutată sau înlocuită cu pedeapsa închisorii.
(5)

În cazul contopirii pedepselor conform
alin. (1)-(4)
 se ține seama și de pedeapsa aplicată printr-o hotărâre de condamnare pronunțată în străinătate, pentru o infracțiune concurentă, dacă hotărârea de condamnare a fost recunoscută potrivit legii.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 51/2022
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1074 din 7 noiembrie 2022.
Decizie de respingere:
HP nr. 68/2022
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1167 din 6 decembrie 2022.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 41

Recidiva
(1)

Există recidivă când, după rămânerea definitivă a unei hotărâri de condamnare la pedeapsa închisorii mai mare de un an și până la reabilitare sau împlinirea termenului de reabilitare, condamnatul săvârșește din nou o infracțiune cu intenție sau cu intenție depășită, pentru care legea prevede pedeapsa închisorii de un an sau mai mare.
(2)

Există recidivă și în cazul în care una dintre pedepsele prevăzute în
alin. (1)
 este detențiunea pe viață.
(3)

Pentru stabilirea stării de recidivă se ține seama și de hotărârea de condamnare pronunțată în străinătate, pentru o faptă prevăzută și de legea penală română, dacă hotărârea de condamnare a fost recunoscută potrivit legii.

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 13/2023
, publicată în Monitorul Oficial nr. 818 din 11 septembrie 2023:
Aplicarea dispozițiilor
art. 41 alin. (3) din Codul penal
 privind recidiva internațională, în situația existenței unei condamnări definitive dispuse de o instanță străină, se poate realiza numai în urma parcurgerii procedurii de recunoaștere a hotărârii străine de condamnare, exclusiv pe cale incidentală, prevăzută de
art. 147 din Legea nr. 302/2004
, republicată, cu modificările și completările ulterioare, iar nu pe baza mențiunilor existente în sistemul european al cazierului judiciar (comunicare prin ECRIS).


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 42

Condamnări care nu atrag starea de recidivă
La stabilirea stării de recidivă nu se ține seama de hotărârile de condamnare privitoare la:
a)

faptele care nu mai sunt prevăzute de legea penală;
 ...
b)

infracțiunile amnistiate;
 ...
c)

infracțiunile săvârșite din culpă.
 ...


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 43

Pedeapsa în caz de recidivă
(1)

Dacă înainte ca pedeapsa anterioară să fi fost executată sau considerată ca executată se săvârșește o nouă infracțiune în stare de recidivă, pedeapsa stabilită pentru aceasta se adaugă la pedeapsa anterioară neexecutată ori la restul rămas neexecutat din aceasta.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 22/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 907 din 6 octombrie 2020:
Stabilește că, în cazul în care o infracțiune (A) este concurentă atât cu infracțiunea ce reprezintă primul termen (B), cât și cu infracțiunea ce reprezintă al doilea termen (C) al unei recidive postcondamnatorii, operațiunea de stabilire a pedepsei rezultante implică aplicarea regulilor concursului de infracțiuni între pedepsele stabilite pentru infracțiunile (A) și (B), rezultantei fiindu-i aplicate ulterior regulile recidivei postcondamnatorii prin raportare la pedeapsa stabilită pentru infracțiunea (C).
Decizie de respingere:
HP nr. 16/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 672 din 29 iulie 2020
(2)

Când înainte ca pedeapsa anterioară să fi fost executată sau considerată ca executată sunt săvârșite mai multe infracțiuni concurente, dintre care cel puțin una se află în stare de recidivă, pedepsele stabilite se contopesc potrivit dispozițiilor referitoare la concursul de infracțiuni, iar pedeapsa rezultată se adaugă la pedeapsa anterioară neexecutată ori la restul rămas neexecutat din aceasta.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 14/2019
, publicată în Monitorul Oficial nr. 585 din 17 iulie 2019:
Stabilește că dispozițiile
art. 43 alin. (2) din Codul penal
 presupun ca toate infracțiunile concurente să fie săvârșite după condamnarea definitivă neexecutată sau executată parțial, acestea nefiind aplicabile în ipoteza în care una dintre infracțiuni este în concurs și cu cea care constituie primul termen al recidivei.
(3)

Dacă prin însumarea pedepselor în condițiile
alin. (1)
 și
alin. (2)
 s-ar depăși cu mai mult de 10 ani maximul general al pedepsei închisorii, iar pentru cel puțin una dintre infracțiunile săvârșite pedeapsa prevăzută de lege este închisoarea de 20 de ani sau mai mare, în locul pedepselor cu închisoarea se poate aplica pedeapsa detențiunii pe viață.
(4)

Când pedeapsa anterioară sau pedeapsa stabilită pentru infracțiunea săvârșită în stare de recidivă este detențiunea pe viață, se va executa pedeapsa detențiunii pe viață.
(5)

Dacă după ce pedeapsa anterioară a fost executată sau considerată ca executată se săvârșește o nouă infracțiune în stare de recidivă, limitele speciale ale pedepsei prevăzute de lege pentru noua infracțiune se majorează cu jumătate.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 15/2014
, publicată în Monitorul Oficial nr. 546 din 23 iulie 2014:
Stabilește că, în interpretarea dispozițiilor
art. 6 alin. (1) din Codul penal
, pentru ipoteza unei infracțiuni comise în stare de recidivă postexecutorie judecată definitiv înainte de intrarea în vigoare a noului
Cod penal
, pedeapsa aplicată prin hotărârea de condamnare se va compara cu maximul special prevăzut în legea nouă pentru infracțiunea săvârșită prin luarea în considerare a dispozițiilor
art. 43 alin. (5) din Codul penal
.
(6)

Dacă după rămânerea definitivă a hotărârii de condamnare pentru noua infracțiune și mai înainte ca pedeapsa să fi fost executată sau considerată ca executată se descoperă că cel condamnat se află în stare de recidivă, instanța aplică dispozițiile
alin. (1)-(5)
.
(7)

Dispozițiile
alin. (6)
 se aplică și în cazul în care condamnarea la pedeapsa detențiunii pe viață a fost comutată sau înlocuită cu pedeapsa închisorii.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 44

Pluralitatea intermediară
(1)

Există pluralitate intermediară de infracțiuni când, după rămânerea definitivă a unei hotărâri de condamnare și până la data la care pedeapsa este executată sau considerată ca executată, condamnatul săvârșește din nou o infracțiune și nu sunt întrunite condițiile prevăzute de lege pentru starea de recidivă.
(2)

În caz de pluralitate intermediară, pedeapsa pentru noua infracțiune și pedeapsa anterioară se contopesc potrivit dispozițiilor de la concursul de infracțiuni.

 Notă
...

Decizie de admitere:
HP nr. 3/2015
, publicată în Monitorul Oficial nr. 380 din 2 iunie 2015:
Statuează în sensul că, în aplicarea dispozițiilor
art. 6 din Codul penal
, stabilirea pedepsei în baza legii noi, în cazul pluralității de infracțiuni care, potrivit Codului penal din 1969, presupunea reținerea stării de recidivă postcondamnatorie cu revocarea suspendării condiționate, iar, potrivit
Codului penal
, condițiile recidivei postcondamnatorii cu privire la primul termen nu mai sunt întrunite, se determină conform
art. 44
 raportat la
art. 39 din Codul penal
, referitoare la pluralitatea intermediară.
Decizie de admitere:
RIL nr. 7/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 486 din 9 iunie 2020:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 44 alin. (2) din Codul penal
, în cazul pluralității intermediare de infracțiuni, în ipoteza în care primul și/sau al doilea termen al pluralității intermediare este format dintr-un concurs de infracțiuni, contopirea tuturor pedepselor stabilite se realizează, în cadrul unei operațiuni unice, potrivit dispozițiilor referitoare la concursul de infracțiuni.
Decizie de respingere:
HP nr. 8/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 521 din 18 iunie 2020.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 45

Pedepsele complementare, pedepsele accesorii și măsurile de siguranță în caz de pluralitate de infracțiuni
(1)

Dacă pentru una dintre infracțiunile săvârșite s-a stabilit și o pedeapsă complementară, aceasta se aplică alături de pedeapsa principală.
(2)

Când s-au stabilit mai multe pedepse complementare de natură diferită sau chiar de aceeași natură, dar cu un conținut diferit, acestea se aplică alături de pedeapsa principală.
(3)

Dacă s-au stabilit mai multe pedepse complementare de aceeași natură și cu același conținut:
a)

în caz de concurs de infracțiuni sau de pluralitate intermediară se aplică cea mai grea dintre acestea;
 ...
b)

în caz de recidivă, partea neexecutată din pedeapsa complementară anterioară se adaugă la pedeapsa stabilită pentru noua infracțiune.
 ...
(4)

În cazul condamnărilor succesive pentru infracțiuni concurente, partea din pedeapsa complementară executată până la data contopirii pedepselor principale se scade din durata pedepsei complementare aplicate pe lângă pedeapsa rezultată.
(5)

Dacă pe lângă pedepsele principale au fost stabilite una sau mai multe pedepse accesorii, se aplică dispozițiile
alin. (1)-(3)
, pedeapsa accesorie rezultată executându-se până la executarea sau considerarea ca executată a pedepsei principale.

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 18/2021
, publicată în Monitorul Oficial nr. 1108 din 22 noiembrie 2021:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 45 alin. (5) din Codul penal
, în materia tratamentului penal al concursului de infracțiuni, aplicarea pedepsei accesorii presupune stabilirea acesteia mai întâi pe lângă pedeapsa principală inițială și, apoi, pe lângă pedeapsa principală rezultantă.
(6)

Măsurile de siguranță de natură diferită sau chiar de aceeași natură, dar cu un conținut diferit, luate în cazul infracțiunilor săvârșite, se cumulează.
(7)

Dacă s-au luat mai multe măsuri de siguranță de aceeași natură și cu același conținut, dar pe durate diferite, se aplică măsura de siguranță cu durata cea mai mare. Măsurile de siguranță luate conform
art. 112
 se cumulează.

 +

Capitolul VI
 Autorul și participanții


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 46

Autorul și coautorii
(1)

Autor este persoana care săvârșește în mod nemijlocit o faptă prevăzută de legea penală.
(2)

Coautori sunt persoanele care săvârșesc nemijlocit aceeași faptă prevăzută de legea penală.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 47

Instigatorul
Instigator este persoana care, cu intenție, determină o altă persoană să săvârșească o faptă prevăzută de legea penală.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 48

Complicele
(1)

Complice este persoana care, cu intenție, înlesnește sau ajută în orice mod la săvârșirea unei fapte prevăzute de legea penală.
(2)

Este de asemenea complice persoana care promite, înainte sau în timpul săvârșirii faptei, că va tăinui bunurile provenite din aceasta sau că va favoriza pe făptuitor, chiar dacă după săvârșirea faptei promisiunea nu este îndeplinită.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 49

Pedeapsa în cazul participanților
Coautorul, instigatorul și complicele la o infracțiune săvârșită cu intenție se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru autor. La stabilirea pedepsei se ține seama de contribuția fiecăruia la săvârșirea infracțiunii, precum și de dispozițiile
art. 74
.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 50

Circumstanțe personale și reale
(1)

Circumstanțele privitoare la persoana autorului sau a unui participant nu se răsfrâng asupra celorlalți.
(2)

Circumstanțele privitoare la faptă se răsfrâng asupra autorului și a participanților numai în măsura în care aceștia le-au cunoscut sau le-au prevăzut.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 51

Împiedicarea săvârșirii infracțiunii
(1)

Participantul nu se pedepsește dacă, înainte de descoperirea faptei, denunță săvârșirea infracțiunii, astfel încât consumarea acesteia să poată fi împiedicată, sau dacă împiedică el însuși consumarea infracțiunii.
(2)

Dacă actele îndeplinite până în momentul denunțării sau împiedicării constituie o altă infracțiune, participantului i se aplică pedeapsa pentru această infracțiune.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 52

Participația improprie
(1)

Săvârșirea nemijlocită, cu intenție, de către o persoană a unei fapte prevăzute de legea penală la care, din culpă sau fără vinovăție, contribuie cu acte de executare o altă persoană se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru fapta comisă cu intenție.
(2)

Determinarea, înlesnirea sau ajutarea în orice mod, cu intenție, la săvârșirea din culpă de către o altă persoană a unei fapte prevăzute de legea penală se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru fapta comisă cu intenție.
(3)

Determinarea, înlesnirea sau ajutarea în orice mod, cu intenție, la săvârșirea unei fapte prevăzute de legea penală, de către o persoană care comite acea faptă fără vinovăție, se sancționează cu pedeapsa prevăzută de lege pentru acea infracțiune.
(4)

Dispozițiile
art. 50
 și
art. 51
 se aplică în mod corespunzător.

 +

Titlul III
 Pedepsele

 +

Capitolul I
 Categoriile pedepselor


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 53

Pedepsele principale
Pedepsele principale sunt:
a)

detențiunea pe viață;
 ...
b)

închisoarea;
 ...
c)

amenda.
 ...


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 54

Pedeapsa accesorie
Pedeapsa accesorie constă în interzicerea exercitării unor drepturi, din momentul rămânerii definitive a hotărârii de condamnare și până la executarea sau considerarea ca executată a pedepsei privative de libertate.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 55

Pedepsele complementare
Pedepsele complementare sunt:
a)

interzicerea exercitării unor drepturi;
 ...
b)

degradarea militară;
 ...
c)

publicarea hotărârii de condamnare.
 ...

 +

Capitolul II
 Pedepsele principale

 +

Secțiunea 1
 Detențiunea pe viață


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 56

Regimul detențiunii pe viață
Detențiunea pe viață constă în privarea de libertate pe durată nedeterminată și se execută potrivit legii privind executarea pedepselor.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 57

Neaplicarea detențiunii pe viață
Dacă la data pronunțării hotărârii de condamnare inculpatul a împlinit vârsta de 65 de ani, în locul detențiunii pe viață i se aplică pedeapsa închisorii pe timp de 30 de ani și pedeapsa interzicerii exercitării unor drepturi pe durata ei maximă.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 58

Înlocuirea detențiunii pe viață
În cazul în care cel condamnat la pedeapsa detențiunii pe viață a împlinit vârsta de 65 de ani în timpul executării pedepsei, pedeapsa detențiunii pe viață poate fi înlocuită cu pedeapsa închisorii pe timp de 30 de ani și pedeapsa interzicerii exercitării unor drepturi pe durata ei maximă, dacă a avut o bună conduită pe toată durata executării pedepsei, a îndeplinit integral obligațiile civile stabilite prin hotărârea de condamnare, afară de cazul când dovedește că nu a avut nicio posibilitate să le îndeplinească, și a făcut progrese constante și evidente în vederea reintegrării sociale.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 59

Calculul pedepsei în cazul comutării sau înlocuirii pedepsei detențiunii pe viață
În cazul comutării sau înlocuirii pedepsei detențiunii pe viață cu pedeapsa închisorii, perioada de detențiune executată se consideră ca parte executată din pedeapsa închisorii.

 +

Secțiunea a 2-a
 Închisoarea


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 60

Regimul închisorii
Închisoarea constă în privarea de libertate pe durată determinată, cuprinsă între 15 zile și 30 de ani, și se execută potrivit legii privind executarea pedepselor.

 +

Secțiunea a 3-a
 Amenda


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 61

Stabilirea amenzii
(1)

Amenda constă în suma de bani pe care condamnatul este obligat să o plătească statului.
(2)

 Cuantumul amenzii se stabilește prin sistemul zileloramendă. Suma corespunzătoare unei zile-amendă, cuprinsă între 60 lei și 600 lei, se înmulțește cu numărul zileloramendă, care este cuprins între 30 de zile și 400 de zile.

 (la 26-06-2025,
 Alineatul (2) , Articolul 61 , Sectiunea a 3-a , Capitolul II , Titlul III , Partea GENERALĂ a fost modificat de

 )

(3)

Instanța stabilește numărul zilelor-amendă potrivit criteriilor generale de individualizare a pedepsei. Cuantumul sumei corespunzătoare unei zile-amendă se stabilește ținând seama de situația materială a condamnatului și de obligațiile legale ale condamnatului față de persoanele aflate în întreținerea sa.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (3) al art. 61 a fost modificat de

 )

(4)

Limitele speciale ale zilelor-amendă sunt cuprinse între:
a)

60 și 180 de zile-amendă, când legea prevede pentru infracțiunea săvârșită numai pedeapsa amenzii;
 ...
b)

120 și 240 de zile-amendă, când legea prevede pedeapsa amenzii alternativ cu pedeapsa închisorii de cel mult doi ani;
 ...
c)

180 și 300 de zile-amendă, când legea prevede pedeapsa amenzii alternativ cu pedeapsa închisorii mai mare de 2 ani.
 ...
(5)

Dacă prin infracțiunea săvârșită s-a urmărit obținerea unui folos patrimonial, iar pedeapsa prevăzută de lege este numai amenda ori instanța optează pentru aplicarea acestei pedepse, limitele speciale ale zilelor-amendă se pot majora cu o treime.
(6)

Fracțiile stabilite de lege pentru cauzele de atenuare sau agravare a pedepsei se aplică limitelor speciale ale zilelor-amendă prevăzute în
alin. (4)
 și
alin. (5)
.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 62

Amenda care însoțește pedeapsa închisorii
(1)

Dacă prin infracțiunea săvârșită s-a urmărit obținerea unui folos patrimonial, pe lângă pedeapsa închisorii, se poate aplica și pedeapsa amenzii.
(2)

Limitele speciale ale zilelor-amendă prevăzute în
art. 61 alin. (4) lit. b)
 și
lit. c)
 se determină în raport de durata pedepsei închisorii stabilite de instanță și nu pot fi reduse sau majorate ca efect al cauzelor de atenuare ori agravare a pedepsei.
(3)

La stabilirea cuantumului sumei corespunzătoare unei zile-amendă se va ține seama de valoarea folosului patrimonial obținut sau urmărit.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 63

Înlocuirea pedepsei amenzii cu pedeapsa închisorii
(1)

Dacă persoana condamnată, cu rea-credință, nu execută pedeapsa amenzii, în tot sau în parte, numărul zilelor-amendă neexecutate se înlocuiește cu un număr corespunzător de zile cu închisoare.
(2)

Dacă amenda neexecutată a însoțit pedeapsa închisorii, numărul zilelor-amendă neexecutate se înlocuiește cu un număr corespunzător de zile cu închisoare, care se adaugă la pedeapsa închisorii, pedeapsa astfel rezultată fiind considerată o singură pedeapsă.
(3)

În cazul înlocuirii pedepsei amenzii cu pedeapsa închisorii, în condițiile
alin. (1)
 și
alin. (2)
, unei zile-amendă îi corespunde o zi de închisoare.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 64

Executarea pedepsei amenzii prin prestarea unei munci neremunerate în folosul comunității
(1)

În cazul în care pedeapsa amenzii nu poate fi executată în tot sau în parte din motive neimputabile persoanei condamnate, cu consimțământul acesteia, instanța înlocuiește obligația de plată a amenzii neexecutate cu obligația de a presta o muncă neremunerată în folosul comunității, afară de cazul în care, din cauza stării de sănătate, persoana nu poate presta această muncă. Unei zile-amendă îi corespunde o zi de muncă în folosul comunității.
(2)

Dacă amenda înlocuită conform dispozițiilor
alin. (1)
 a însoțit pedeapsa închisorii, obligația de muncă în folosul comunității se execută după executarea pedepsei închisorii.
(3)

Coordonarea executării obligației de muncă în folosul comunității se face de serviciul de probațiune.
(4)

Executarea muncii în folosul comunității dispusă în condițiile
alin. (1)
 încetează prin plata amenzii corespunzătoare zilelor-amendă rămase neexecutate.
(5)

Instanța înlocuiește zilele-amendă neexecutate prin muncă în folosul comunității cu un număr corespunzător de zile cu închisoare, dacă:
a)

persoana condamnată nu execută obligația de muncă în folosul comunității în condițiile stabilite de instanță;
 ...
b)

persoana condamnată săvârșește o nouă infracțiune descoperită înainte de executarea integrală a obligației de muncă în folosul comunității. Zilele-amendă neexecutate prin muncă în folosul comunității la data condamnării definitive pentru noua infracțiune, înlocuite cu închisoarea, se adaugă la pedeapsa pentru noua infracțiune.

 (la 01-02-2014,
 Lit. b) a alin. (5) al art. 64 a fost modificată de

 )

 ...
(6)

Dacă persoana condamnată, aflată în situația prevăzută în
alin. (1)
, nu își dă consimțământul la prestarea unei munci neremunerate în folosul comunității, amenda neexecutată se înlocuiește cu pedeapsa închisorii conform
art. 63
.

 +

Capitolul III
 Pedeapsa accesorie și pedepsele complementare

 +

Secțiunea 1
 Pedeapsa accesorie


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 65

Conținutul și modul de executare a pedepsei accesorii a interzicerii exercitării unor drepturi
(1)

Pedeapsa accesorie constă în interzicerea exercitării drepturilor prevăzute la
art. 66 alin. (1) lit. a)
,
b)
 și
d)-o)
, a căror exercitare a fost interzisă de instanță ca pedeapsă complementară.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (1) al art. 65 a fost modificat de

 )

(2)

În cazul detențiunii pe viață, pedeapsa accesorie constă în interzicerea de către instanță a exercitării drepturilor prevăzute la
art. 66 alin. (1) lit. a)-o)
 sau a unora dintre acestea.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (2) al art. 65 a fost modificat de

 )

(3)

Pedeapsa accesorie a interzicerii exercitării unor drepturi se execută din momentul rămânerii definitive a hotărârii de condamnare și până când pedeapsa principală privativă de libertate a fost executată sau considerată ca executată.

 Notă
...

Decizie de admitere:
RIL nr. 29/2019
, publicată în Monitorul Oficial nr. 63 din 30 ianuarie 2020:
În interpretarea și aplicarea unitară a dispozițiilor
art. 65 alin. (3) din Codul penal
, stabilește că: aplicarea pedepselor accesorii constând în interzicerea drepturilor prevăzute de
art. 66 alin. (1) lit. a)
,
b)
 și
d)-o) din Codul penal
, a căror exercitare a fost interzisă de instanță ca pedeapsă complementară, nu este posibilă în cazul dispunerii unei soluții de condamnare la pedeapsa amenzii.
(4)

În cazul detențiunii pe viață, pedeapsa accesorie având conținutul prevăzut la
art. 66 alin. (1) lit. c)
 se pune în executare la data liberării condiționate sau după ce pedeapsa a fost considerată ca executată.

 (la 01-02-2014,
 Alin. (4) al art. 65 a fost modificat de

 )

 +

Secțiunea a 2-a
 Pedepsele complementare


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 66

Conținutul pedepsei complementare a interzicerii exercitării unor drepturi
(1)

 Pedeapsa complementară a interzicerii exercitării unor drepturi constă în interzicerea exercitării unuia sau a mai multora dintre următoarele drepturi:

 (la 03-06-2024,
 Partea introductivă a alineatului (1) din Articolul 66 , Sectiunea a 2-a , Capitolul III , Titlul III , Partea GENERALĂ a fost modificată de

 )

a)

dreptul de a fi ales în autoritățile publice sau în orice alte funcții publice;
 ...
b)

dreptul de a ocupa o funcție care implică exercițiul autorității de stat;
 ...
c)

dreptul străinului de a se afla pe teritoriul României;
 ...
d)

dreptul de a alege;
 ...
e)

drepturile părintești;
 ...
f)

dreptul de a fi tutore sau curator;
 ...
g)

dreptul de a ocupa funcția, de a exercita profesia sau meseria ori de a desfășura activitatea de care s-a folosit pentru săvârșirea infracțiunii;
 ...
h)

dreptul de a deține, purta și folosi orice categorie de arme;
 ...
i)

dreptul de a conduce anumite categorii de vehicule stabilite de instanță;
 ...
j)

dreptul de a părăsi teritoriul României;
 ...
k)

dreptul de a ocupa o funcție de conducere în cadrul unei persoane juridice de drept public;
 ...
l)

dreptul de a se afla în anumite localități stabilite de instanță;
 ...
m)

dreptul de a se afla în anumite locuri sau la anumite manifestări sportive, culturale ori la alte adunări publice, stabilite de instanță;
 ...
n)

dreptul de a comunica cu victima sau cu membri de familie ai acesteia, cu persoanele cu care a comis infracțiunea sau cu alte persoane, stabilite de instanță, ori de a se apropia de acestea;
 ...
o)

dreptul de a se apropia de locuința, locul de muncă, școala sau alte locuri unde victima desfășoară activități sociale, în condițiile stabilite de instanța de judecată.
 ...
(1^1)

Interzicerea exercitării drepturilor prevăzute la
alin. (1)
 se dispune de către instanță după cum urmează:
a)

pe o perioadă de la 1 la 5 ani, în cazul interzicerii exercitării drepturilor prevăzute la
lit. a)-h)
 și
j)-o)
;
 ...
b)

pe o perioadă de la 1 la 10 ani, în cazul interzicerii exercitării dreptului prevăzut la
lit. i)
.
 ...

 (la 03-06-2024,


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 66

, Sectiunea a 2-a , Capitolul III , Titlul III , Partea GENERALĂ a fost completat de

 )

(2)

Când legea prevede interzicerea exercitării dreptului de a ocupa o funcție publică, instanța dispune interzicerea exercitării drepturilor prevăzute în
alin. (1) lit. a)
 și
lit. b)
.
(3)

Interzicerea exercitării drepturilor prevăzute în
alin. (1) lit. a)
 și
lit. b)
 se dispune cumulativ.
(4)

Pedeapsa prevăzută în
alin. (1) lit. c)
 nu se va dispune atunci când există motive întemeiate de a crede că viața persoanei expulzate este pusă în pericol ori că persoana va fi supusă la tortură sau alte tratamente inumane ori degradante în statul în care urmează a fi expulzată.
(5)

Când dispune interzicerea unuia dintre drepturile prevăzute în
alin. (1) lit. n)
 și
lit. o)
, instanța individualizează în concret conținutul acestei pedepse, ținând seama de împrejurările cauzei.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 67

Aplicarea pedepsei complementare a interzicerii exercitării unor drepturi
(1)

Pedeapsa complementară a interzicerii exercitării unor drepturi poate fi aplicată dacă pedeapsa principală stabilită este închisoarea sau amenda și instanța constată că, față de natura și gravitatea infracțiunii, împrejurările cauzei și persoana infractorului, această pedeapsă este necesară.
(2)

Aplicarea pedepsei interzicerii exercitării unor drepturi este obligatorie când legea prevede această pedeapsă pentru infracțiunea săvârșită.
(3)

Interzicerea dreptului străinului de a se afla pe teritoriul României nu se aplică în cazul în care s-a dispus suspendarea executării pedepsei sub supraveghere.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 68

Executarea pedepsei complementare a interzicerii exercitării unor drepturi
(1)

Executarea pedepsei interzicerii exercitării unor drepturi începe:
a)

de la rămânerea definitivă a hotărârii de condamnare la pedeapsa amenzii;
 ...
b)

de la rămânerea definitivă a hotărârii de condamnare prin care s-a dispus suspendarea executării pedepsei sub supraveghere;
 ...
c)

după executarea pedepsei închisorii, după grațierea totală ori a restului de pedeapsă, după împlinirea termenului de prescripție a executării pedepsei sau după expirarea termenului de supraveghere a liberării condiționate.
 ...
(2)

În cazul în care s-a dispus liberarea condiționată, interzicerea dreptului străinului de a se afla pe teritoriul României se execută la data liberării.
(3)

Dacă se dispune revocarea suspendării executării pedepsei sub supraveghere sau înlocuirea pedepsei amenzii cu închisoarea, pentru alte motive decât săvârșirea unei noi infracțiuni, partea din durata pedepsei complementare a interzicerii exercitării unor drepturi neexecutată la data revocării sau înlocuirii se va executa după executarea pedepsei închisorii.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 69

Degradarea militară
(1)

Pedeapsa complementară a degradării militare constă în pierderea gradului și a dreptului de a purta uniformă de la data rămânerii definitive a hotărârii de condamnare.
(2)

Degradarea militară se aplică în mod obligatoriu condamnaților militari în activitate, în rezervă sau în retragere, dacă pedeapsa principală aplicată este închisoarea mai mare de 10 ani sau detențiunea pe viață.
(3)

Degradarea militară poate fi aplicată condamnaților militari în activitate, în rezervă sau în retragere pentru infracțiuni săvârșite cu intenție, dacă pedeapsa principală aplicată este închisoarea de cel puțin 5 ani și de cel mult 10 ani.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 70

Publicarea hotărârii definitive de condamnare
(1)

Publicarea hotărârii definitive de condamnare se poate dispune când, ținând seama de natura și gravitatea infracțiunii, împrejurările cauzei și persoana condamnatului, instanța apreciază că publicarea va contribui la prevenirea săvârșirii altor asemenea infracțiuni.
(2)

Hotărârea de condamnare se publică în extras, în forma stabilită de instanță, într-un cotidian local sau național, o singură dată.
(3)

Publicarea hotărârii definitive de condamnare se face pe cheltuiala persoanei condamnate, fără a se dezvălui identitatea altor persoane.

 +

Capitolul IV
 Calculul duratei pedepselor


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 71

Durata executării
(1)

Durata executării pedepsei privative de libertate se socotește din ziua în care condamnatul a început executarea hotărârii definitive de condamnare.
(2)

Ziua în care începe executarea pedepsei și ziua în care încetează se socotesc în durata executării.
(3)

Perioada în care condamnatul, în cursul executării pedepsei, se află bolnav în spital intră în durata executării, în afară de cazul în care și-a provocat în mod voit boala, iar această împrejurare se constată în cursul executării pedepsei.
(4)

Permisiunile de ieșire din penitenciar, acordate condamnatului conform legii de executare a pedepselor, intră în durata executării pedepsei.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 72

Computarea duratei măsurilor preventive privative de libertate
(1)

Perioada în care o persoană a fost supusă unei măsuri preventive privative de libertate se scade din durata pedepsei închisorii pronunțate. Scăderea se face și atunci când condamnatul a fost urmărit sau judecat, în același timp ori în mod separat, pentru mai multe infracțiuni concurente, chiar dacă a fost condamnat pentru o altă faptă decât cea care a determinat dispunerea măsurii preventive.
(2)

Perioada în care o persoană a fost supusă unei măsuri preventive privative de libertate se scade și în caz de condamnare la pedeapsa amenzii, prin înlăturarea în tot sau în parte a zilelor-amendă.
(3)

În cazul amenzii care însoțește pedeapsa închisorii, perioada în care o persoană a fost supusă unei măsuri preventive privative de libertate se scade din durata pedepsei închisorii.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 73

Computarea pedepselor și măsurilor preventive executate în afara țării
(1)

În cazul infracțiunilor săvârșite în condițiile
art. 8
,
art. 9
,
art. 10
 sau
art. 11
, partea din pedeapsă, precum și durata măsurilor preventive privative de libertate executate în afara teritoriului țării se scad din durata pedepsei aplicate pentru aceeași infracțiune în România.
(2)

Dispozițiile
alin. (1)
 se aplică în mod corespunzător și în cazul în care pedeapsa executată în afara țării este amenda.

 +

Capitolul V
 Individualizarea pedepselor

 +

Secțiunea 1
 Dispoziții generale


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 74

Criteriile generale de individualizare a pedepsei
(1)

Stabilirea duratei ori a cuantumului pedepsei se face în raport cu gravitatea infracțiunii săvârșite și cu periculozitatea infractorului, care se evaluează după următoarele criterii:
a)

împrejurările și modul de comitere a infracțiunii, precum și mijloacele folosite;
 ...
b)

starea de pericol creată pentru valoarea ocrotită;
 ...
c)

natura și gravitatea rezultatului produs ori a altor consecințe ale infracțiunii;
 ...
d)

motivul săvârșirii infracțiunii și scopul urmărit;
 ...
e)

natura și frecvența infracțiunilor care constituie antecedente penale ale infractorului;
 ...
f)

conduita după săvârșirea infracțiunii și în cursul procesului penal;
 ...
g)

nivelul de educație, vârsta, starea de sănătate, situația familială și socială.
 ...
(2)

Când pentru infracțiunea săvârșită legea prevede pedepse alternative, se ține seama de criteriile prevăzute în
alin. (1)
 și pentru alegerea uneia dintre acestea.

 +

Secțiunea a 2-a
 Circumstanțele atenuante și circumstanțele agravante


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 75

Circumstanțe atenuante
(1)

Următoarele împrejurări constituie circumstanțe atenuante legale:
a)

săvârșirea infracțiunii sub stăpânirea unei puternice tulburări sau emoții, determinată de o provocare din partea persoanei vătămate, produsă prin violență, printr-o atingere gravă a demnității persoanei sau printr-o altă acțiune ilicită gravă;
 ...
b)

depășirea limitelor legitimei apărări;
 ...
c)

depășirea limitelor stării de necesitate.
 ...
d)

acoperirea integrală a prejudiciului material cauzat prin infracțiune, în cursul urmăririi penale sau al judecății, până la primul termen de judecată, dacă făptuitorul nu a mai beneficiat de această circumstanță într-un interval de 5 ani anterior comiterii faptei. Circumstanța atenuantă nu se aplică în cazul săvârșirii următoarelor infracțiuni: contra persoanei, furt calificat, tâlhărie, piraterie, fraude comise prin sisteme informatice și mijloace de plată electronice, ultraj, ultraj judiciar, purtare abuzivă, infracțiuni contra siguranței publice, infracțiuni contra sănătății publice, infracțiuni contra libertății religioase și respectului datorat persoanelor decedate, contra securității naționale, contra capacității de luptă a forțelor armate, infracțiunilor de genocid, contra umanității și de război, a infracțiunilor privind frontiera de stat a României, a infracțiunilor la legislația privind prevenirea și combaterea terorismului, a infracțiunilor de corupție, infracțiunilor asimilate infracțiunilor de corupție, a celor împotriva intereselor financiare ale Uniunii Europene, a infracțiunilor privitoare la nerespectarea regimului materiilor explozive și al precursorilor de explozivi restricționați, materialelor nucleare sau al altor materii radioactive, privind regimul juridic al drogurilor, privind regimul juridic al precursorilor de droguri, privind regimul juridic al substanțelor dopante, a celor privind spălarea banilor, privind activitățile aeronautice civile și cele care pot pune în pericol siguranța zborurilor și securitatea aeronautică, privind protecția martorilor, privind interzicerea organizațiilor și simbolurilor cu caracter fascist, rasist sau xenofob și a promovării cultului persoanelor vinovate de săvârșirea unor infracțiuni contra păcii și omenirii, a celor privind traficul de organe, țesuturi sau celule de origine umană, privind prevenirea și combaterea pornografiei și a celor la regimul adopțiilor.

 (la 27-08-2021,
 Litera d) din Alineatul (1) , Articolul 75 , Sectiunea a 2-a , Capitolul V , Titlul III , Partea GENERALĂ a fost modificată de


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul VI

)

 ...
(2)

Pot constitui circumstanțe atenuante judiciare:
a)

eforturile depuse de infractor pentru înlăturarea sau diminuarea consecințelor infracțiunii;
 ...
b)

împrejurările legate de fapta comisă, care diminuează gravitatea infracțiunii sau periculozitatea infractorului.
 ...


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 76

Efectele circumstanțelor atenuante
(1)

În cazul în care există circumstanțe atenuante, limitele speciale ale pedepsei prevăzute de lege pentru infracțiunea săvârșită se reduc cu o treime.
(2)

Dacă pedeapsa prevăzută de lege este detențiunea pe viață, în cazul reținerii circumstanțelor atenuante se aplică pedeapsa închisorii de la 10 la 20 de ani.
(3)

Reducerea limitelor speciale ale pedepsei se face o singură dată, indiferent de numărul circumstanțelor atenuante reținute.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 77

Circumstanțe agravante
Următoarele împrejurări constituie circumstanțe agravante:
a)

săvârșirea faptei de trei sau mai multe persoane împreună;
 ...
b)

săvârșirea infracțiunii prin cruzimi sau supunerea victimei la tratamente degradante;
 ...
c)

săvârșirea infracțiunii prin metode sau mijloace de natură să pună în pericol alte persoane ori bunuri;
 ...
d)

săvârșirea infracțiunii de către un infractor major, dacă aceasta a fost comisă împreună cu un minor;
 ...
e)

săvârșirea infracțiunii profitând de starea de vădită vulnerabilitate a persoanei vătămate, datorată vârstei, stării de sănătate, infirmității sau altor cauze;
 ...
f)

săvârșirea infracțiunii în stare de intoxicație voluntară cu alcool sau cu alte substanțe psihoactive, când a fost provocată în vederea comiterii infracțiunii;
 ...
g)

săvârșirea infracțiunii de către o persoană care a profitat de situația prilejuită de o calamitate, de starea de asediu sau de starea de urgență;
 ...
h)

săvârșirea infracțiunii pentru motive legate de rasă, naționalitate, etnie, limbă, religie, gen, orientare sexuală, opinie ori apartenență politică, avere, origine socială, vârstă, dizabilitate, boală cronică necontagioasă sau infecție HIV/SIDA ori pentru alte împrejurări de același fel, considerate de făptuitor drept cauze ale inferiorității unei persoane în raport cu celelalte.
 ...


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 78

Efectele circumstanțelor agravante
(1)

În cazul în care există circumstanțe agravante, se poate aplica o pedeapsă până la maximul special. Dacă maximul special este neîndestulător, în cazul închisorii se poate adăuga un spor până la 2 ani, care nu poate depăși o treime din acest maxim, iar în cazul amenzii se poate aplica un spor de cel mult o treime din maximul special.
(2)

Majorarea limitelor speciale ale pedepsei se face o singură dată, indiferent de numărul circumstanțelor agravante reținute.


CODUL PENAL 17/07/2009
Articolul 79

Concursul între cauze de atenuare sau de agravare
(1)

Când în cazul aceleiași infracțiuni sunt incidente două sau mai multe dispoziții care au ca efect reducerea pedepsei, limitele speciale ale pedepsei prevăzute de lege pentru infracțiunea săvârșită se reduc prin aplicarea succesivă a dispozițiilor privitoare la tentativă, circumstanțe atenuante și cazuri speciale de reducere a pedepsei, în această ordine.
(2)

Dacă sunt incidente două sau mai multe dispoziții care au ca efect agravarea răspunderii penale, pedeapsa se stabilește prin aplicarea succesivă a dispozițiilor privitoare la circumstanțe agravante, infracțiune continuată, concurs sau recidivă.

 Notă
...

Decizie de respingere:
HP nr. 69/2020
, publicată în Monitorul Oficial nr. 42 din 14 ianuarie 2021
(3)

Când în cazul aceleiași infracțiuni sunt incidente una sau mai multe cauze de reducere a pedepsei și una sau mai multe cauze de majorare a pedepsei, limitele speciale ale pedepsei prevăzute de lege pentru infracțiunea săvârșită se reduc conform
alin. (1)
, după care limitele de pedeapsă rezultate se majorează conform
alin. (2)
.

 +

Secțiunea a 3-a
 Renunțarea la aplicarea pedepsei